Pirmais Opija karš

Pirmais Opija karš, zināms arī kā Angļu—ķīniešu karš, bija viens no diviem Opija kariem starp Apvienoto Karalisti un Cjinu dinastijas Ķīnu par britu tirdzniecību Ķīnā un par Ķīnas suverenitāti. Karš norisinājās no 1839. līdz 1842. gadam. Karš un ar to saistītie notikumi vājināja Cjinu dinastiju un palielināja Ķīnas izolāciju no pārējās pasaules. Pirmais Opija karš tiek uzskatīts par Ķīnas Pazemojumu gadsimta sākumu, kā arī par mūsdienu Ķīnas vēstures sākumu.

Pirmais opija karš noslēdzās ar Naņdzjinas līgumu 1842. gadā. Saskaņā ar šo līgumu Apvienotā Karaliste ieguva savā pastāvīgā īpašumā Honkongas salu un izveidoja piecas līguma ostas — Šanhajā, Kantonā, Ninbo, Fudžou un Amojā. Vēl viens līgums nākamajā gadā piešķīra Lielbritānijai priviliģētu tirdzniecības statusu un pievienoja punktus par britu ekstrateritorialitāti. Vēlāk Francija nodrošināja sev līdzīgas koncesijas kā briti 1843. un 1844. gada līgumos.

 Karojošo pušu spēku samērs 
 Britu spēki 
Britu ekspedīcijas spēki, kas ieradās no Indijas, sastāvēja no 4 pulkiem:

18. Karaliskais īru pulks - 582 vīri.
26. Kameronas īru pulks - 806 vīri.
37. Herfordšīras īru pulks - 764 vīri.
49. pulks - 649 cilvēki.
Divas artilērijas rotas (9 mārciņu lielgabali un 12 mārciņu haubices) - 213 cilvēki.
Kopā: 3014 cilvēki.
Piedalījās arī Indijas karaspēka brīvprātīgie: Bengālijas brīvprātīgo pulks (689 vīri) no Bengālijas prezidentūras armijas un sapieru vienība (324 vīri) no Madrasas prezidentūras armijas un arī 67 cilvēku artilērijas vienība, kas kopā veidoja 1080 indiešu karavīru.

Kopumā sauszemes spēkos bija 4094 cilvēki, neskaitot apkalpojošo personālu.

 Cjinu impērijas spēki 
Kara sākumā Cjinu impērijas bruņoto spēku skaits bija 220 000 Mandžūrijas astoņu karogu armijā un 660 000 etniskajā ķīniešu "zaļo karogu" karaspēkā. Šie spēki bija izkaisīti pa visu valsti un 35 gadus (pēc sektas "Baltā lotosa mācība" sacelšanās apspiešanas) nebija piedalījušies militārās operācijās pret organizētu ienaidnieku, labākajā gadījumā pildot policijas vai pretpartizānu funkcijas.

 Kara rezultāti 
Kara rezultāts bija Lielbritānijas uzvara, ko nodrošināja Naņdzjinas līgums 1842. gada 29. augustā, Cjinu impērijas kontribūciju maksājums 15 000 000 sudraba liangu (21 000 000 USD) apmērā, Honkongas salas nodošana britiem un Ķīnas ostu atvēršana Lielbritānijai.
Pirmais opija karš iezīmēja ilga valsts vājuma un pilsoņu nemieru perioda sākumu Cjinu impērijā, kas noveda pie Ķīnas vietējā tirgus atvēršanas Eiropas lielvarām, tostarp legalizēja opija importu caur Ķīnas ostām. Angļu pārdotā opija plūsma uz Ķīnu, kas jau pirms kara bija diezgan ievērojama, pieauga vēl vairāk, kas izraisīja gigantisku narkotiku atkarības izplatību ķīniešu vidū, Ķīnas iedzīvotāju degradāciju un masveida izmiršanu.

 Atsauces 

 Ārējās saites 

 Hansard of the British Parliament 1840s
 Perdue, Peter C., "The First Opium War: The Anglo-Chinese War of 1839–1842: Opium Trade" (Cambridge, Massachusetts: Massachusetts Institute of Technology, 2011. MIT Visualizing Cultures).
 Perdue, Peter C., "The First Opium War: The Anglo-Chinese War of 1839–1842: Hostilities" (Cambridge, Massachusetts: Massachusetts Institute of Technology, 2011. MIT Visualizing Cultures).
 "The Opium War and Foreign Encroachment", Education for Educators (Columbia University). Resources for teaching.

Kategorija:Opija kari
Kategorija:Kari ar Lielbritānijas Karalisti
Kategorija:Kari ar Ķīnu
Kategorija:Cjinu dinastija