Džambi

Džambi () ir viena no Indonēzijas provincēm un atrodas Sumatras salas vidusdaļā. Tās galvaspilsētu un lielāko pilsētu arī sauc par Džambi. Tā robežojas ar Riau provinci ziemeļos, Rietumsumatru rietumos, Benkulu dienvidrietumos, Dienvidsumatru dienvidos, un tai ir kopīga jūras robeža ar Riau salām austrumos. Provinces sauszemes platība ir 49 026,58 km2, no tiem iekšējo ūdeņu platība 3 274,95 km2. Tajā bija 3 092 265 iedzīvotāji pēc 2010. gada tautas skaitīšanas un 3 548 228 pēc 2020. gada tautas skaitīšanas; oficiālā aplēse 2022. gada vidū bija 3 631 136.

 Ģeogrāfija 
Province galvenokārt atrodas salas līdzenajā austrumu daļā, ko raksturo purvains reljefs un lielas upes. Šeit tek arī Sumatras garākā Batanhari upe, kas sadalās divos zaros, plūst cauri austrumu aluviālajam līdzenumam un ietek Dienvidķīnas jūrā 1° dienvidu platuma grādā. Citas lielākas upes ir Batanmeranina, Batantebo, Batatabira, Batantembesi, Batanbungo, Berbaka, Penabuana, Airhitama, Mendahara, Dendana un Batanasai. Augstākie kalni ir Kerinči, Raja, Sumbins, Masuraitujuhs un Alass. Austrumu piekrastē atrodas Berbakas nacionālais parks. Provincei nav jūras salu.

Galvaspilsēta Džambi atrodas aptuveni 60 km augšpus caur to tekošās Batanhari grīvas. Rietumos province iesniedzas kalnos, kur tajā atrodas liela daļa no Kerinči-Seblata nacionālā parka, kurš ir lielākais Sumatrā.

 Vēsture 
Džambi antīkajā laikmetā bija Malaju karalistes sastāvdaļa. Karaliste nodarbojās ar tirdzniecību visā Malakas šaurumā un ārpus tā. Zināms, ka tā sūtījusi misiju uz Ķīnu 644. gadā. 685. gadā to anektēja Šrīvidžaja, bet 9. gadsimtā tā mēģināja atjaunot savu neatkarību. Džambi kļuva par ekonomisku un militāru sāncensi savai dienvidu kaimiņienei Palembanai par tirdzniecību Malakas šaurumā. Arī pēc 1025. gada Dienvidindijas Čolas impērijas iebrukumiem Dienvidaustrumāzijā Džambi joprojām sūtīja misijas uz Ķīnu.

Muarodžambi ciematā gandrīz 30 km uz ziemeļaustrumiem no Džambi, arheologi ir atklājuši kādreiz nozīmīgas budistu tempļu pilsētas pamatus. Vietas ziedu laiki ir datējami ar 7. līdz 12. gadsimtu.

Nīderlandes klātbūtnes pirmajās desmitgadēs reģionā, kad holandieši bija vieni no tirgotājiem, kas konkurēja ar britiem, ķīniešiem, arābiem un malajiešiem, Džambi sultanāts guva peļņu no piparu tirdzniecības ar holandiešiem. Šīs attiecības vājinājās ap 1770. gadu.

1833. gadā nelieli konflikti ar Nīderlandes Austrumindijas kompāniju, kas tolaik bija labi nostiprinājusies Palembanā, noveda pie tā, ka holandieši arvien vairāk juta nepieciešamību kontrolēt Džambi rīcību. Viņi piespieda sultānu Fačarudinu piekrist lielākai holandiešu klātbūtnei reģionā un kontrolei pār tirdzniecību, lai gan sultanāts palika nomināli neatkarīgs. Sākot ar 1850. gadu, tika ieviesti Brazīlijas gumijkoki, kas līdz ar pipariem kļuva par svarīgu eksporta nozari. Pirmā gumijas uzplaukuma laikā pēc Pirmā pasaules kara daudzi strādnieki tika piesaistīti gumijas plantācijām. 1858. gadā holandieši, noraizējušies par citu ārvalstu spēku konkurenci, iebruka Džambi ar spēku no savas galvaspilsētas Batāvijas. Viņi sastapa tikai vāju pretestību, un sultāns Taha aizbēga augšup pa upi uz Džambi iekšzemes reģioniem. Holandieši iecēla savu marioneti — valdnieku Nazarudinu zemieņu reģionā, kas ietvēra galvaspilsētu. Nākamos četrdesmit gadus Taha saglabāja valdīšanu sultanāta kalnu daļā un lēnām atjaunoja savu ietekmi uz zemieņu reģioniem, noslēdzot politiskas vienošanās un laulības. Tomēr 1904. gadā holandieši bija kļuvuši spēcīgāki un kā daļu no lielākas kampaņas, lai nostiprinātu kontroli pār visu arhipelāgu, viņiem izdevās sagūstīt un nogalināt Tahu, un 1906. gadā visa Džambi teritorija tika pakļauta tiešai koloniālajai kontrolei.

Pēc Džambi sultāna Tahas Saifudina nāves 1904. gada 27. aprīlī un panākumiem Nīderlandes kontrolētajos Džambi sultanāta apgabalos, Džambi tika izveidota kā rezidence un iekļauta Nīderlandes Indijas teritorijā. Džambi pirmo rezidentu Helfrihu iecēla ģenerālgubernators 1906. gada 4. maijā, un viņa inaugurācija notika 1906. gada 2. jūlijā.

1945. gadā visa Sumatra veidoja vienu provinci, bet 1948. gadā tā tika sadalīta trīs provincēs, tostarp Centrālās Sumatras provincē (kurā ietilpa mūsdienu Džambi province). 1957. gadā šī īslaicīgā province pati tika sadalīta, un Džambi tika izveidota kā atsevišķa pašreizējā province.

Līdz 20. gadsimta vidum ceļu sistēma un tās radītā ekonomiskā izmantošana (pipari un gumijas koki) sekoja upēm — liela daļa džungļu nemaz nebija pieejama. Līdz ar Transsumatras šosejas izbūvi 1970./80. gados ievērojami paplašinājās zemes izmantošanas iespējas. Vienlaikus ar šosejas būvniecību tika veicināta imigrācija (īpaši no Javas).D. Murdiyarso1, M. van Noordwijk u. a.: Environmental benefits and sustainable land-use options in the Jambi transect, Sumatra, Indonesia. Journal of Vegetation Science  (PDF; 404 kB) Piekrastes mežu atvēršana palmu eļļas plantācijām un apmetnēm 1997./1998. gadā izraisīja plašus mežu ugunsgrēkus un gaisa piesārņojumu.

 Administratīvais iedalījums 
Province ir iedalīta 2 pilsētās (kota) un 9 reģionos (kabupaten), kas aptuveni atbilst Latvijas valstspilsētām un novadiem. Šīs pilsētas un reģioni tālāk iedalās 141 rajonā (Kecamatan) un zemākajās vienībās: 153 pilsētu mikrorajonos (Kelurahan) u 1399 lauku pagastā (Desa).

 Reģionakods  Nosaukums  Platība(km2)  Iedzīvotāji2010  Iedzīvotāji2020  Iedzīvotājinovērtējums2022. gada vidus  Galvaspilsēta  TAIAll Stats search  jambi.bps.go.id2018 novērtējums 15.01  Kerinči reģions3445,20229 495250 259253 863 Siulaka 0,705 () 15.02  Meraninas reģions7540,12333 206354 052357 577 Banko 0,688 () 15.03  Sarolanunas reģions5935,89246 245290 047298 091 Sarolanuna 0,694 () 15.04  Batanhari reģions5387,52241 334301 700313 209 Muarabuliana  0,693 () 15.05  Muarodžambi reģions5225,80342 952402 017412 830 Sengeti 0,683 () 15.06  Rietumu Tandžundžabunas reģions5546,06278 741317 498324 530 Kualatunkala 0,671 () 15.07  Austrumu Tandžundžabunas reģions4546,62205 272229 813234 164 Muarasabaka 0,633 () 15.08  Buno reģions4760,83303 135362 363373 344 Muarabuno  0,694 () 15.09  Tebo reģions6103,74297 735337 669344 816 Muaratebo 0,686 () 15.71  Džambi (pilsēta)169,89531 857606 200619 553 -  0,774 () 15.72  Sunaipenu364,9282 29396 61099 233 -  0,746 ()  Province kopā 49026,583 092 2653 548 2283 631 136 Džambi0,705 ()

 Iedzīvotāji 
Džambi provinces oficiālā valoda ir indonēziešu valoda, tāpat kā visās Indonēzijas daļās. Tomēr Džambi ir arī dzimtā vieta vairākām vietējām valodām un dialektiem, piemēram, Džambi, Lempuras un Rantaupandžanas malajiešu valodām (vai tās dialektiem), kerinči un kubu valodas, kas arī pieder pie malajiešu valodām.

Migrācijas dēļ daudzas etniskās grupas no dažādām Indonēzijas daļām atveda arī savas dzimtās valodas, īpaši javieši. Provincē ir arī vairāku Ķīnas valodu runātāji.

Islāms ir pārliecinoši galvenā reliģija Džambi, un tam pieder 96,5% iedzīvotāju. Mazākumu atļautās reliģijas ir kristietība ar 3%, budisms 0,97%, hinduisms ar 0,25% un konfūcisms ar 0,05% iedzīvotāju.

 Etniskais iedzīvotāju sastāvs 
 38% malajiešu
 20% javiešu
 10,2% ķīniešu
 10% kerinču
 5,2% minankabavu
 3,4% bataku
 3,3% bandžaru
 3,1% bugu
 2,6% sundu
 4,4% citu

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Kategorija:Indonēzijas provinces