Eduards fon Tolls

Eduards Gustavs fon Tolls (Eduard Gustav Freiherr von Toll, ; 1858—1902) bija vācbaltiešu izcelsmes Krievijas Impērijas polārpētnieks, ģeogrāfs un ģeologs.

 Dzīvesgājums 
Dzimis 1858. gada 14. (3. pēc VS) martā Tallinā ierēdņa barona Ārenta fon Tolla un viņa sievas Augustes, dzimušas Akvilanderes, ģimenē.
Mācījās Tallinas Domskolā (1869—1870), tad Tērbatas ģimnāzijā (1872—1877). No 1877. līdz 1882. gadam studēja mineraloģiju, medicīnu un zooloģiju Tērbatas Universitātē. No 1884. gada strādāja Pēterburgas Zinātņu akadēmijas Mineraloģijas muzejā pie Frīdriha Šmita (1832—1908). 1885.—1886. un 1892.—1893. gadā piedalījās Aleksandra fon Bunges vadītajās ekspedīcijās uz Jaunsibīrijas salām. 1889. gadā viņš apprecējās ar Emelīnu Vilkenu (Wilcken), 1897. gadā veica ģeoloģiskus pētījumus Vidzemē un Kurzemē, kļuva par Krievijas Zemkopības un domēņu ministrijas galveno ģeologu. 1899. gadā piedalījās Stepana Makarova vadītajā ekspedīcijā uz Špicbergenas salu.

1900. gadā Eduards fon Tolls organizēja jaunu polāro ekspedīciju uz Jaunsibīrijas salām. 1902. gada novembrī viņš kopā ar Frīdrihu Zēbergu un vēl diviem ekspedīcijas dalībniekiem atstāja Benneta salu un pazuda uz visiem laikiem.Baltische Historische Kommission (BHK)

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Kategorija:Vācbaltiešu polārpētnieki
Kategorija:1858. gadā dzimušie
Kategorija:1902. gadā mirušie
Kategorija:Vācbaltieši