Vjatiči

Vjatiči (senaustrumslāvu: вѧти́чи, ) bija austrumslāvu cilšu savienība, kas 8.—13. gadsimtā apdzīvoja Okas augšteces, vidienes un Donas augšteces baseinu (mūsdienu Krievijas Maskavas, Brjanskas, Kalugas, Orlas, Rjazaņas, Smoļenskas, Tulas, Voroņežas un Ļipeckas apgabalus). Vjatičiem uz rietumiem un ziemeļrietumiem dzīvoja Dņepras balti (austrumgalindi) un kriviči, uz ziemeļiem — merieši un meščeri, uz austrumiem — mordvieši (erzji un mokši), uz dienvidiem — severjani un uz dienvidrietumiem — radimiči.

Vjatiči ilgu laiku saglabāja pagānismu, un kristietību dažās vietās pieņēma tikai 15. gadsimta sākumā. Vjatiči nodarbojās ar medībām (kurās iegūtās kažokādas maksāja nodevās hazāriem), medus, sēņu un meža ogu vākšanu, kā arī ar zemkopību (prosas, miežu, kviešu un rudzu audzēšanu) un lopkopību (cūku, govju, kazu un aitu audzēšanu). 17. gadsimtā vjatiči kopā ar krivičiem, severjaniem, drevļaniem, un radimičiem piedalījās krievu etnoģenēzē.

 Ārējās saites 

Kategorija:Austrumslāvi
Kategorija:Ukrainas vēsture
Kategorija:Krievijas viduslaiku vēsture