Ukraiņu nacionālistu organizācija

Ukraiņu nacionālistu organizācija (OUN) () ir ukraiņu sabiedriskā un politiskā organizācija, kuras mērķis bija atjaunot Ukrainas neatkarību, saglabāt un attīstīt to. OUN galvenokārt darbojās Austrumgalīcijas un Volīnijas novados.

 Vēsture 
Organizācija tika nodibināta 1929. gadā Vīnē, apvienojot Ukrainas militāro organizāciju ar mazākām, galvenokārt jauniešu, radikāli nacionālistiskām labējām grupām. OUN bija lielākā un viena no nozīmīgākajām labējām ukraiņu organizācijām, kas darbojās starpkaru periodā Polijas teritorijā.

Organizācija īstenoja vardarbības, terorisma un slepkavību stratēģiju, lai izveidotu etniski homogēnu Ukrainas valsti.

Otrā pasaules kara laikā, 1940. gadā, OUN sadalījās divās grupās. Mērenākie biedri atbalstīja Andrija Meļnika vadīto OUN-M, bet radikālākie atbalstīja Stepana Banderas vadīto OUN-B.
1941. gada 30. jūnijā Ļvivā OUN pasludināja Ukrainas neatkarīgās valsts dibināšanu, tomēr jau drīz pēc tam vācieši arestēja Stepanu Banderu, kuru līdz 1944. gadam turēja ieslodzījumā Zaksenhauzenas koncentrācijas nometnē. Ukraiņu nacionālisti aizgāja pagrīdē. 1944. gada oktobrī Bandera tika atbrīvots no ieslodzījuma un apmetās Rietumvācijā, kur vadīja UNO rietumvalstīs bāzētās grupas.

Aukstā kara laikā un pēc tā Rietumu izlūkdienesti, tostarp CIP, slepeni atbalstīja OUN.

Mūsdienās organizācija joprojām aktīvi darbojas Ukrainā. Līdz ar Ukrainas neatkarības atgūšanu OUN sāka pārcelt savas struktūras uz Kijivu un atjaunot savu tīklu visā valstī. Pašcieņas revolūcijas laikā 2014. gada janvārī izveidoja Jevhena Konovaleca vārdā nosaukto OUN 1. Kijivas simtnieku. OUN brīvprātīgo bataljons no 2014. gada augusta līdz 2015. gada aprīlim cīnījās Krievijas—Ukrainas karā.

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Kategorija:Ukrainas vēsture