Šibalba

Šibalba (no maiju: Xib'alb'a — "baiļu vieta", no jukateku: xibil — "pazust") ir pazemes valstība maiju mitoloģijā, pār ko valdīja maiju nāves dievi ar saviem palīgiem. Kiču maiju valodā pazemes valstību sauca Mitnal.

16. gadsimta Verapasas pilsētā par ieeju Šibalbā uzskatīja alu Kobanas tuvumā, Gvatemalā. Citas alu sistēmas Belizā arī ir sauktas par ieeju Šibalbā. Atsevišķas maiju kopienas Piena ceļu uzskata par ceļu uz Šibalbu.

Šibalba ir aprakstīta Kiču mitoloģijas un vēstures atstāstā Popol Vuh, ko pirmoreiz latīņu valodā tulkoja dominikāņu mūks Francisko Himeness no kristīgās perspektīvas,Abreu, 2008; p. 9. līdz ar ko Šibalbu mēdz pielīdzināt ellei. Taču ļaunuma konceptu maiju mitoloģijā pārstāv citas, Šibalbā nemītošas dievības, un Šibalbu nevar uzskatīt par maiju analogu ellei, jo tā reprezentē nāvi un slimību nevis sodu.

 Iemītnieki 
Popol Vuh Šibalbu apraksta kā pazemes galmu, kas ir asociēts ar nāvi un 12 dieviem, ko sauc par Šibalbas kungiem. Vissenākie maiju nāves dievi, kas valdīja pār Šibalbu, ir Hunkamess ("viena nāve") un Vukubkamess ("septiņas nāves"). Hunkamess bija vecākais no abiem.

Uz pārējiem desmit Šibalbas kungiem visbiežāk atsaucas kā uz dēmoniem. Katram no tiem ir vara pār dažādām cilvēku ciešanām: slimība, bads, bailes, trūkums, sāpes un visbeidzot nāve. Viņi visi darbojas pāros:
 Šikiripats ("spārnotā cilpa") un Kučumakiks ("pulcētās asinis") rada slimības cilvēku asinīs;
 Ahalpuhs ("strutu radītājs") un Ahalkana ("dzeltes radītājs") izraisa ķermeņa tūsku;
 Čamiabaks ("kaulu zizlis") un Čamiaholoms ("galvaskausa zizlis") bija Šibalbas "kārtībsargi", kuru uzdevums bija novājināt cilvēku ķermeņus līdz izsīkumam un līķus pārvērst skeletos;
 Ahalmezs ("slaucīšanas dēmons") un Ahaltokobs ("duršanas dēmons") slēpjas neizslaucītās istabās, kur nodur cilvēkus līdz nāvei;
 Šiks ("spārns") un Patans ("siksna") izraisa pēkšņu nāvi, žņaudzot un liekot cilvēkiem klepot asinis, kamēr tie iet pa ceļu.Christenson, Allen J. (trans.) (2007) Popol Vuh: The Sacred Book of the Maya. The Great Classic of Central American Spirituality, Translated from the Original Maya TextRecinos, Adrian; Goetz, Delia; Morley, S.G. (trans.) (1991) Popol Vuh: Sacred Book of the Ancient Quiche Maya (Civilization of American Indian)

Pārējie Šibalbas iemītnieki ir nonākuši kungu varā, staigājot pa zemes virsmu un izpildot to pienākumus.

 Uzbūve 
250px|thumb|Sikspārnis no maiju pazemes valstības. Attēlots uz polihroma keramikas šķīvja no Vidusamerikas klasiskā perioda. Balamku, Kampeče, Meksika.
Šibalba bija plaša pils, ko veidoja vairākas atsevišķas celtnes un vietas, kas ir aprakstītas vai minētas iekš Popol Vuh. Galvenās no tām bija Šibalbas kungu pulcēšanās vieta, pieci vai seši nami, kas kalpoja kā Šibalbas pirmie pārbaudījumi un Šibalbas bumbu spēles laukums. Popol Vuh piemin arī kungu namus, dārzus un citas celtnes, kas liecina, ka Šibalba bija vismaz liela pilsēta.

Šibalba bija pārbaudījumu un lamatu pilna ikvienam, kurš tajā ieradās. Lai nonāktu Šibalbā, vispirms, bija jāšķērso upe ar skorpioniem, tad — asiņu upe un visbeidzot — strutu upe. Tām sekoja krutceles, kurās ceļotājiem bija jāizvēlas vienu no četriem runājošiem ceļiem, kas mulsina un maldina: sarkanais ceļš, melnais ceļš, baltais ceļš un dzeltenais ceļš. Pēc šo šķēršļu pārvarēšanas ceļotāji ieradās Šibalbas kungu pulcēšanās vietā, kur apmeklētājiem bija jāsveicina sēdošie kungi. Tiem blakus nosēdināja reālistiskus manekenus, lai mulsinātu un izsmietu apmeklētājus, kas mēģināja tos sveicināt. Tos, kam neizdevās atšķirt kungu no manekena, aicināja apsēsties uz sola, kas patiesībā bija karsta plītsvirsma. Tā Šibalbas kungi sevi izklaidēja, pazemojot cilvēkus, pirms sūtīt tos pildīt kādu no Šibalbas nāvīgajiem pārbaudījumiem.

Pilsētā atradās vismaz seši apmeklētājiem paredzēti pārbaudījumu nami:
 Tumšais nama iekšienē valdīja pilnīga tumsa;
 Rībošajā jeb Aukstajā namā pūta nepanesami auksts vējš;
 Jaguāru nams bija pilns ar izsalkušiem jaguāriem;
 Sikspārņu namā atradās bīstami, spiedzoši sikspārņi;
 Nažu nams bija aprīkots ar asmeņiem un nažiem, kas kustējās paši.
Atsevišķi Popol Vuh piemin Karsto namu, kas bija pilns dzirkstelēm un liesmām. Šo pārbaudījumu mērķis bija nogalināt vai pazemot cilvēkus, kas tos pildīja un nespēja pārspēt viltībā Šibalbas kungus.

 Iznīcība 
Šibalbā atradās slavenais bumbu spēles laukums, kurā Popol Vuh pirmie varoņu dvīņi — Hunhunahpu un Vukubhunahpu pakļāvās dēmonu viltībai nāvējošas, asmeņiem klātas bumbas veidā. Dvīņu līķus sadalīja, un to galvas uzsprauda pazemes koka zarā. Koks uzziedēja un nesa augļus. Augļa sulai pieskārās Šibalbas dāma Iškika un kļuva no tās stāvoklī ar Hunahpu un Šbalanki.

Visbeidzot bumbu spēles laukumā maiju varoņu dvīņi — Hunahpu un Šbalanke uzvarēja nāves dievus un tos gāza.

Popol Vuh atklāj, ka Šibalbas iemītnieki bija iemantojuši pielūgsmi no cilvēkiem uz zemes, kas nāves dieviem upurēja cilvēkus. Popol Vuh aprakstītajā laika posmā Šibalbas iemītniekus iemāna pieņemt viltus upurus un visbeidzot pazemo, liekot tiem pieņemt nevērtīgus ziedojumus. Antropologs Deniss Tedloks minēja, ka šī notikumu secība varētu būt kiču celtā neslava senākajām maiju pielūgsmes formām.Tedlock, Dennis  (1996) Popol Vuh: The Definitive Edition of the Mayan Book of the Dawn of Life and the Glories of Gods and Kings. Touchstone Books. .

Kas notika ar Šibalbu un tās iemītniekiem pēc tam, kad varoņu dvīņi sakāva nāves dievus nav skaidrs, taču, domājams, ka tā vēl ilgi turpināja pastāvēt kā tumša pazemes valstība.

 Masu kultūrā 
 Režisora Darena Aronovska 2006. gada ASV filmā "Strūklaka" maiju mitoloģija, dzīvības koks un nemirstības meklējumi ir filmas galvenie motīvi. Galvenā varoņa Toma sieva Īzija viņam teleskopā parāda Šibalbas zvaigzni un stāsta par maiju ticējumiem. Sapnī Toms atrodas caurspīdīgā lodveida kapsulā, kas krīt uz zvaigzni, taču nesasniedz to. Zvaigzne eksplodē un dod dzīvību jaunām zvaigznēm.

 Mūziku filmai radīja komponists Klints Mansels un izpildīja Kronos Quartet un Mogwai. Filmas skaņu celiņa 6. kompozīciju sauc Xibalba.
 Šibalbu piemin 2000. gada animācijas filmā "Ceļš uz Eldorado", seriālā From Dusk till Dawn: The Series un seriālā Falling Skies
 2014. gada animācijas filmā "Dzīves grāmata" Šibalba, Aizmirsto zemes valdnieks, ir viens no galvenajiem varoņiem.
 Pastāv vairākas muzikālās apvienības, kas nes Šibalbas vārdu, tai skaitā amerikāņu smagā pankroka grupa Xibalba, meksikāņu melnā metāla grupa Xibalba un slovāku metāla grupa Xibalba. Grieķu melnā metāla grupa Rotting Christ ir sarakstījusi dziesmu "In Yumen-Xibalba".
 Šibalbu un pārbaudījumu namus piemin videospēlēs: Tomb Raider: Underworld, Serious Sam: Second Encounter, Xibalba un Atlantis II.
 Videospēlē Deadfall Adventures galvenajam varonim Lī Kvotermeinam jāapstādina bijušais nacists no pēdējās Atlantīdas sirds artefakta daļas iegūšanas Šibalbā.
 Videospēles Injustice 2 papildinājumā Apbūrēja izmanto burvestību "šibalba", lai izsauktu dēmonu, kas uzbrūk pretiniekam un aizstāv spēlētāju.

 Skatīt arī 
 Elle
 Aīds

 Atsauces 

Kategorija:Mirušo valstības
Kategorija:Maiju mitoloģija