Tristihopterīdi

Tristihopterīdi (Tristichopteridae ) ir viena no osteolepjveidīgo kārtas (Osteolepiformes) dzimtām. Dzimtu izdalīja 1889. gadā ASV paleontologs Edvards Drinkers Kops. Šīs dzimtas aizvēsturiskie pārstāvji dzīvoja paleozoja ērā, augšdevonā.

 Apraksts 
Tristihopterīdi bija 30 cm līdz 2,5 m garas zivis.

 Galvas uzbūve 
Galvaskausa proporcijas variē otiko-okcipitālā nodalījuma saīsināšanās un etmoīda apgabala kaulu samazināšanās virzienā. Purna priekšējo malu veido pāra naso-rostro-premaxillaria. Prenazālā nodalījuma garums variē. Deguna sēriju veido 4—7 elementi, postrostrālā ir saīsināta. Aizmugurējais postrostrālais elements ir liels un nepāra. Deguna kapsulas ir izstieptas gar etmoīda sānu sieniņu, un to dibens vāji pārkaulojies. Deguna dobums ir diferencēts ar attīstītiem dermāliem un tektāliem izaugumiem. Priekšējā aukslēju bedre atrodas priekšdeguna apgabalā. Etmoīda garums variē. Rostrale laterale ir nodalīts no praemaxillare. Extratemporale kaula nav, bet ir postspiraculare. Pineālā atvere var būt apjozta ar pineālajām plātnītēm. Vaigu kauli saaug vienā plātnē. Ir novērojama izteikta aukslēju virsmas un apakšžokļa dermalizācija. Aukslēju plātne praemaxillare ir ar sānu izaugumiem. Apakšžoklis šķērsgriezumā ir horizontāli ovāls. Praearticulare sniedzas līdz simfīzam. Trīs koronoīdi ir ar diferenciētu zobojumu. Prekoronoidālā bedre ir dziļa. Apakšžoklim var būt sīki simfīzie kauli. Lemeši ir ar attīstītiem aizmugurējiem izaugumiem un augstām zobotām vertikālām plātnēm, kas savstarpēji robežojas pa mediālo šuvi, pa kuru iet starplemešu kanāls. Palatoquadratum savienojumi ar galvaskausu lielākoties ir sinhondrozi. Ir laterālais etmoīdais savienojums. Hyomandibulare ir ar slēgtu kanālu. Priekšējie premaksillārie zobi ir sīki, apakšžokļa zobi var būt ilkņveidīgi. Zobi ir konusveidīgi, ar gludām sienām galos un ar rupju dubulto krokojumu pamatnē. Mikrostruktūra ir sarežģīti krokota, eistenodontā vai poliplokodontā tipa.

 Ķermeņa uzbūve 
Clavicula ir ar augšupejošu izaugumu, kuram uzguļ cleithrum ar attīstītu priekšējo izaugumu. Skapulokorakoīds ir pārkaulojies un ar trim savienojuma vietām pie kleitruma. Plecu joslai ir attīstīta interclavicula. Mugurkaula skriemeļus veido lieli pāra intercentri un mazi pleirocentri. Skeletam ir īsas dorsālās ribas. Sensorie kanāli iet dziļi kaulā. Tie ir slēgti, zarojoši, ar daudzām izejas porām. Zvīņas ir apaļīgas ar mazu izcilni uz iekšējās virsmas, vai arī rombiskas ar garenisku ķīli iekšpusē. Tās ir ornamentētas ar kaula ķīlīšiem un tuberkulām. Kosmīns zvīņas nesedz.Татаринов Л.П., Новицкая Л.И., Бесчелюстные и древние рыбы. Справочник для палеонтологов, биологов и геологов, МОСКВА, ГЕОС, 2004., 296. lpp.

 Salīdzinājums 
Dzimtas diagnoze (taksonam specifiskas īpašības) balstīta uz plaši pētīto Eusthenopteron ģinti. Filoģenētiski dzimta ir radniecīga osteolepidīdiem, bet atšķiras no tiem ar vairākām morfoloģiskām īpatnībām. Tristihopterīdiem ir diferenciētāki deguna dobumi, galvaskausa etmoīdā apgabala kauli mazskaitlīgāki un to izvietojums ir sakārtotāks, ir izteiktāka aukslēju un apakšžokļa dermalizācija, palatoquadratum kaulam vairāk ir sinhondrozo savienojumu, vaigu apgabala kauli ir vairāk saauguši, atšķirīga skriemeļu uzbūve, ir notikusi zobu krokojuma sarežģīšanās un kosmīna eliminācija uz kaulu un zvīņu virsmām.

 Atsauces 

Kategorija:Ripidistijas