Ārpolitika

Ārpolitika ir stratēģisks process, kas ietver mērķu noteikšanu, rīcības plānošanu un diplomātiskās taktikas izmantošanu, lai sasniegtu nacionālās intereses starptautiskajā arēnā.

Valsts ārpolitiku var ietekmēt gan iekšējie faktori, piemēram, ekonomiskā situācija, sabiedriskā doma un politiskie līderi, gan ārējie faktori, piemēram, citu valstu politika, starptautiskie konflikti un globālās tendences. To ietekmē arī daudzpusējas organizācijas, piemēram, Apvienoto Nāciju Organizācija (ANO), Eiropas Savienība (ES) un Pasaules Tirdzniecības organizācija (PTO), kurās valstis sadarbojas, lai risinātu globālus izaicinājumus, piemēram, klimata pārmaiņas, cilvēktiesības un starptautisko tirdzniecību.

 Mērķi 
Ārpolitika var būt vērsta uz aizsardzību un drošību, ekonomisku ieguvumu vai palīdzības sniegšanu valstīm, kurām tā ir nepieciešama. Visi ārpolitikas mērķi ir savstarpēji saistīti un veido vienotu, visaptverošu katras valsts ārpolitiku. Atšķirībā no iekšpolitikas ārpolitikas jautājumi parasti rodas pēkšņi, reaģējot uz notikumiem ārvalstīs.

 Aizsardzība 
Ārpolitika bieži tiek īstenota, lai nodrošinātu valsts drošību. Valstu valdības veido militāras alianses ar citām valstīm, lai novērstu uzbrukumu.

21. gadsimtā aizsardzības ārpolitika ir paplašinājusies, lai risinātu globālā terorisma draudus.

 Ekonomika 
Ekonomiskās ārpolitikas jautājumi var ietvert tirdzniecības nolīgumu slēgšanu, kā arī importa un eksporta pārvaldību.

 Internacionālie mērķi 
Daudzas valstis ir izstrādājušas humanitārās programmas saskaņā ar "atbildība aizsargāt" koncepciju. Liberālā internacionālisma piekritēji uzskata, ka spēcīgāku un bagātāku valstu pienākums ir palīdzēt un atbalstīt mazāk spēcīgas valstis.

 Skatīt arī 
 Politika
 Latvijas Ārpolitikas institūts

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Kategorija:Politika
Kategorija:Latvijas politika
Kategorija:Starptautiskās attiecības