Ismeru vecticībnieku lūgšanu nams

Ismeru vecticībnieku lūgšanu nams ir vecticībnieku lūgšanu nams, kas atrodas Rēzeknes novada Lūznavas pagasta Ismeru ciemā, Ismeru ezera ziemeļrietumu krastā. Reģiona nozīmes kultūras piemineklis.

 Vēsture 
Pirmais Ismeru lūgšanu nams tika uzcelts 1862. gadā, gadu pēc draudzes dibināšanas, tomēr 1887. gadā tas tika slēgts. 1911. gadā tika apstiprināts jauna lūgšanu nama projekts, kuru izstrādāja Rēzeknes pilsētas mērnieks Nikolajs Sergejevs. No 1913. līdz 1914. gadam notika pašreizējā dievnama būvdarbi, līdzekļus un materiālus tam palīdzēja savākt draudze. Tas tika iesvētīts 1914. gadā par godu Dievmātes patvērumam un Sv. Nikolajam. 1927. gadā draudzes vecākais bijis A. Buklagins. 2002. gadā notika nama ārpuses remontdarbi.

Oficiālos avotos pastāv arī lūgšanu nama datējums ar 1812. gadu, taču nav precizēts šīs informācijas avots un iespējams, ka sajaukts gadsimts. Nacionālā kultūras mantojuma pārvalde 1812. gada versiju nepiemin.

Baznīcai vairs nav draudzes, lai gan vēl 1990. gados to bija ap 40 cilvēku. Dievkalpojumi notiek tuvējos Kampišķos. Nedaudzie apkaimes vecticīnieki turpina apkopt ēkas.

1998. gadā ēku komplekss tika pasludināts par vietējas nozīmes kultūras pieminekli. 2024. gadā pieminekļa nozīme tika paaugstināta līdz reģionālai.

 Lūgšanu māja 
Namam ir trīs spārni: ziemeļu, dienvidu un rietumu. Sienās atrodas četri ovāli logi ziemeļu un dienvidu pusē, divi rietumu pusē. Logu aplodas augšdaļā noslēdzas ar trīsstūra formas sandrikiem, kas papildināti ar kokā grieztu dentikulu rindu. Ieejas frontonam zem dzegas izveidota ažūru siluetzāģējumu josla, kas šai reģionā nav parasta. Spārnu durvis rotātas ar krustiem. Zem galvenā torņa kupolveida pārseguma ir daudzstūrains zvanu tornis ar metāla krustu galā, kamēr parasti reģionā lieto četrstūrainus torņus. 20.gadsimta sākumā dievnamam bija četri zvani, no kuriem trīs vēlāk tika noņemti. Šobrīd palicis tikai viens 400 kilogramu smags zvans, kas tapis Maskavā, P. Finažidska fabrikā. Ēkas austrumu galā ir vēl viens neliels daudzstūrains tornītis ar kupolveida pārsegumu un krustu. Pašai ēkai ir taisnstūra plānojums, tajā atrodas lūgšanu telpa un priekštelpa, bet abos sānos simetriskas palīgtelpas. Nelielajam ikonostasam kreisajā malā ir divas ikonu rindas. Centrā vienā rindā bijušas izkārtotas četras liela izmēra ikonas, kas gleznotas 20. gadsimta sākumā. Trīs no tām tika nozagtas 2008. gadā, viena – 2009. gadā (dažas ikonas tika atrastas 2011. gadā Igaunijā).

 Ēku komplekss 
Īpašumā ietilpst trīs ēkas: pati lūgšanu māja, mācītājmāja un tās saimniecības ēka. Ēkām ir raksturīga augsta autentiskuma pakāpe. Kompleksam ir kultūrvēsturiska un arhitektūras vērtība. Tas atspoguļo koka arhitektūras vēsturi un vecticībnieku kopienu lūgšanu namu celtniecības tradīcijas Latvijā (no 19. gadsimta otrās puses līdz 20. gadsimta pirmajai pusei). Lūgšanu māja ir pilnībā saglabājusi savu sākotnējo apjomu, jumta formu, fasādes kompozīciju, dekoratīvo koka apdari, kā arī plānojumu, interjeru un tajā esošos mākslas priekšmetus. Arī pārējās kompleksa ēkas ir pilnībā saglabājušas savu sākotnējo apjomu, tradicionālo materiālu izmantošanas praksi, fasādes kompozīciju, interjera plānojumu un daļēji arī galdniecības izstrādājumus. Mācītājmājā ir saglabājusies maizes krāsns.

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Kategorija:Vecticībnieku baznīcas Latvijā
Kategorija:Lūznavas pagasts
Kategorija:Arhitektūras pieminekļi Latvijā