Kārlis fon Plēve

Kārlis Gustavs fon Plēve (1877—1958) bija Austrumprūsijas muižnieks, virsnieks un sabiedriskais darbinieks. Vadīja vācu uzbrukumu Liepājai Latvijas brīvības cīņu laikā.

 Dzīvesgājums 
Dzimis 1877. gada 30. jūnijā Klaipēdā (tolaik Mēmelē) Austrumprūsijas muižnieka un sabiedriskā darbinieka Kārļa Ludviga fon Plēves un viņa sievas Sofijas, dzimušas fon Gosleres, ģimenē. 1894. gadā viņš iestājās 3. aizsargu pulkā, 1895. gadā ieguva leitnanta pakāpi, bet 1899. gadā atvaļinājās no dienesta un sāka strādāt lauksaimniecībā. 1905. gada 18. novembrī salaulājās ar Bertu fon Alt-Štuterheimu.
1909. gadā mantoja Dvarišķu dzimtmuižu pie Vācijas-Lietuvas robežas. No 1913. gada Kārli fon Plēvi ievēlēja par Prūsijas parlamenta deputātu.

Sākoties Pirmajam pasaules karam, Plēvi iecēla par 2. gvardes rezerves pulkā rotas komandieri. No 1916. gada 1. oktobra viņš bija bataljona komandieris un divus mēnešus vēlāk pulka komandieris. Pēc Novembra revolūcijas 1918. gada decembrī Austrumprūsijā ģenerāļa Rīdigera fon der Golca pakļautībā izveidoja 1. Gvardes Rezerves divīzijas 2. Gvardes Rezerves pulku, kas bija paredzēts robežapsardzības funkcijām pie Polijas, Lietuvas un Latvijas robežas. Vēlāk viņa pulks ietilpa fon der Golca vadītajā vācu karaspēka kontingentā kā Plēves grupa (Freikorps Plehwe).
1919. gada 25. augustā Plēve uzņēmās komandēt arī brīvprātīgo un algotņu vienību Rietumkrievijas Brīvprātīgo armijas sastāvā.

1919. gada 4. un 14. novembrī ap 3000 karavīru lielā Plēves grupa nespēja ieņemt Liepājas fortus un atkāpās Durbes—Gaviezes virzienā. 

Pēc militārajām neveiksmēm un sievas nāves 1920. gadā Plēve atvaļinājās no militārā dienesta, 1922. gadā otro reizi apprecējās un saimniekoja savā dzimtmuižā, darbojās Austrumprūsijas provinces landtāgā un Kara veterānu savienībā (Kyffhäuserbund) .
1936. gadā viņu paaugstināja par rezerves pulkvežleitnantu, 1939. gadā par rezerves pulkvedi.

Otrā pasaules kara laikā viņš 1941. gada 26. februārī atteicās no saviem zemes īpašumiem un 1944. gada jūlijā devās bēgļu gaitās Vācijas rietumu daļu, kur miris 1958. gada 27. martā Espelkampā (Espelkamp-Mittwald).

 Apbalvojumi 

 Dzelzs krusts (1914) 2. un 1. šķira
 Hohencollerna ordeņa bruņinieka krusts ar zobeniem
 Pour le Merite 1918. gada 21. aprīlī

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Kategorija:1877. gadā dzimušie
Kategorija:1958. gadā mirušie
Kategorija:Latvijas brīvības cīņas
Kategorija:Vācijas virsnieki
Kategorija:Klaipēdā dzimušie