Austrijas–Sardīnijas karš

Austrijas—Sardīnijas karš, saukts arī par Otro Itālijas neatkarības karu, bija viens no trim Itālijas neatkarības kariem, kas 1859. gadā notika starp Austrijas Impērijas karaspēku un apvienoto Sardīnijas Karalistes un Francijas impērijas karaspēku.

1859. gada 12. jūlijā karojošās puses noslēdza pamieru, kurā Austrijas Impērija atteicās no Lombardijas, bet saglabāja Venēciju. Sardīnijas Karaliste 1861. gadā pārtapa par Itālijas Karalisti.
 Karadarbības norise 
 Pirmā lielākā šī kara kauja notika 1859. gada 20. maijā pie Montebello dela Batālijas pilsētas. Cīņā piedalījās 15 000 austriešu ģenerāļa Štadiona vadībā. Francijas un Sardīnijas koalīcijā bija 8000 franču karavīru ģenerāļa Forē vadībā. Sākumā iniciatīvu pārņēma austrieši, bet Sardīnijas karaspēks kaujas vietā ieradās savlaicīgi. Pēc sīvas kaujas austrieši bija spiesti atkāpties atpakaļ uz Kastedžio pilsētu, zaudējot 1300 nogalinātos un ievainotos un 200 kritušus gūstā. Franči zaudēja 723 nogalinātos un ievainotos.
 Varēzes kauja notika 26. maijā. Tajā 4000 austriešu nespēja salauzt 3000 sardīniešu pretestību. Itālijas karaspēku komandēja slavenais itāļu revolucionārs Džuzepe Garibaldi. Viņa vadībā itāļi izcīnīja izšķirošo uzvaru.
 30. maijā notika Palestro kauja. Šajā kaujā Francijas un Sardīnijas armija pilnībā sakāva austriešus. Austrieši cieta lielus zaudējumus: 2500 nogalināti un ievainoti. Sabiedroto zaudējumi sasniedza 900 nogalināto un ievainoto.
 1859. gada 4. jūnijā notika viena no lielākajām šī kara kaujām — Madžentas kauja. Līdz jūnijam francūžiem, tāpat kā austriešiem, bija izdevies pārvietot savus galvenos spēkus uz Itālijas kaujas lauku. Tagad Austrijas—Sardīnijas kara kaujas no nelielām sadursmēm pārauga pilna mēroga kaujās. Austriešu virspavēlniekam Gulaji bija 113 000 karavīru, bet kaujā piedalījās tikai 58 000 austriešu ar 152 lielgabaliem (galvenais Austrijas korpuss). Francijas galvenajā korpusā bija 59 100 karavīru ar 91 lielgabaliem. To komandēja ģenerālis de Makmaons. Makmaons šķērsoja Tičīno upi, uzbruka austriešu pozīcijām un pēc sīvas cīņas padzina austriešus no Madžentas, sagādājot tiem izšķirošu sakāvi. Kaujā austrieši zaudēja 1368 nogalinātos, 4358 ievainotos un 3987 pazudušos vai sagūstītos karavīrus. Francijas zaudējumi sasniedza 675 nogalinātos, 3229 ievainotos un 546 pazudušos vai sagūstītos karavīrus.
 24. jūnijā notika šī kara pēdējā un lielākā kauja Solferino kauja kas Austrijas armijai pārvērtās par murgu. Kaujā piedalījās gandrīz ceturtdaļmiljons karavīru. Austrieši, kuru vadīja viņu imperators Francis Jozefs I, cieta graujošu sakāvi, zaudējot 18% no visas savas armijas. Austrijas karaspēks, pēc kaujas atkāpās un atstāja Lombardiju.

 Karojošo pušu zaudējumi 
   Valsts
  Iedzīvotāju skaits 1859. gadā
  Armija
  Nogalināti
  Ievainoti
  Nomira no ievainojumiem
  Nomira no slimībāmSardīnijas Karaliste  4 500 000 86 000  1010  4922523 1000Francijas Otrā impērija 36 500 000  600 000  2536  19 672 2962 2040Sabiedrotie, kopā  41 000 000 686 000  3546  24 594   3485 3040Austrijas Impērija 33 050 000  675 000  5416  26 149 2584 4500Kopā  74 050 000  1 361 000  8962  50 743  6069  7540
 Atsauces 

 Ārējās saites 

Kategorija:19. gadsimta kari
Kategorija:Kari ar Austriju
Kategorija:Kari ar Itāliju
Kategorija:Kari ar Franciju