Policijas vardarbība

Policijas vardarbība ir pārmērīga un nepamatota fiziska vai psiholoģiska vardarbības pielietošana, ko veic policijas darbinieki pret personu vai grupu. Tas ir ārkārtējs policijas pārkāpuma veids un ir civiltiesību pārkāpums. Policijas brutalitāte ietver, bet neaprobežojas ar piekaušanu, šaušanu, nepamatotu sagūstīšanu un nepamatotu elektrošoku izmantošanu.

Spēka pielietošana ar likumu ir atļauta tikai ar noteiktiem nosacījumiem un tad tikai samērīgā apmērā. Ja nosacījumi ir izpildīti un pareizais apjoms tiek saglabāts, tas ir likumīgi, citādi nelikumīgi. Policijas nelikumīgas vardarbības gadījumus sauc arī par policijas uzbrukumiem. Termins policijas patvaļa dažkārt tiek lietots arī gadījumos, kad policisti savus pienākumus veic nelikumīgi.

Rietumu valstīs, kā Vācijā, tikai dažas kriminālapsūdzības pret policistiem galu galā noved pie apsūdzībām.

 Vēsture 
Mūsdienu policijas pirmsākumi meklējami 18. gadsimta Francijā. Līdz 19. gadsimtam un 20. gadsimta sākumam daudzas valstis bija izveidojušas modernas policijas nodaļas. Sākotnējie ieraksti liecina, ka darba streiki bija pirmie liela mēroga policijas brutalitātes incidenti Amerikas Savienotajās Valstīs, tostarp tādi notikumi kā 1877. gada Lielais dzelzceļa streiks, 1894. gada Pulmana streiks, 1912. gada Lorensa streiks tekstilrūpniecībā, 1914. gada Ludlovas slaktiņš, Lielais tērauda streiks 1919. gadā un Hanapepes slaktiņš 1924. gadā.

 Atsauces 

Kategorija:Vardarbība
Kategorija:Terorisms
Kategorija:Politiskās represijas
Kategorija:Policija