Piedņestras karš

Piedņestras karš (rumāņu: Războiul din Transnistria, krievu: Война в Приднестровье) bija bruņots konflikts Piedņestrā jeb Pārdņestrā starp Piedņestras Moldāvu Republikas (PMR) separātistiem, kurus atbalstīja Krievijas 14. Gvardes armija, un Moldovas valdības spēkiem — Moldovas armiju un policiju.
Moldovā un Rumānijā šo karu bieži dēvē par Moldovas—Krievijas karu (rumāņu: Războiul moldo-rus).

 Vēsture 

 Priekšvēsture 
Vēsturiski Piedņestra jeb Pārdņestra bija daļa no Polijas—Lietuvas kopvalsts un Hetmanāta, no 18. gadsimta beigām atradās Krievijas Impērijas Podolijas un Hersonas guberņu dienvidrietumu nomalē, taču tajā gandrīz 50% iedzīvotāju bija moldāvi, kuri 1917—1918. gadā bija vēlējušies pievienoties Moldāvijas Demokrātiskajai Republikai. Pēc Besarābijas pievienošanās Rumānijai daudzi boļševiku un sociālistu atbalstītāji bēga uz upes otru krastu, kur izveidojās Moldāvijas Autonomā Padomju Sociālistiskā Republika Ukrainas PSR sastāvā ar Tiraspoli kā tās galvaspilsētu (1924—1940).

Pēc Molotova—Ribentropa pakta nosacījumiem Sarkanā armija 1940. gadā okupēja Besarābiju un Ziemeļbukovinu, izveidojot Moldāvijas PSR ar Moldāvijas APSR kā tās austrumu daļu. Pārkrievošanas politikas gaitā Moldovu izolēja no rumāņu kultūras sfēras un pārgāja uz kirilicas alfabēta lietošanu rumāņu valodā. Pārkārtošanās un atklātības laikā veidojās dažāda lieluma un ietekmes Moldovas neatkarības kustības, kas izrādīja vēlmi apvienoties ar Rumāniju, saskaroties ar pieaugošu pretestību no etniskajām minoritātēm Pārdņestrā un Gagauzijā. Moldāvijas PSR valodas likumi rumāņu valodas aizsardzībai radīja spriedzi sabiedrībā.

 Konflikts ar separātistiem 
Kad PSRS sabrukuma laikā 1990. gada 23. jūnijā Moldāvijas PSR valdība pieņēma suverenitātes deklarāciju, prokrieviskie separātisti 1990. gada augustā pasludināja Gagauzijas Republikas, bet 2. septembrī Piedņestras Moldāvu PSR (PMPSR) dibināšanu. 1990. gada 2. novembrī pie Dubesari pilsētas notika pirmā bruņota sadursme starp Moldovas policiju un separātistiem, kas bija bloķējuši Lungas tiltu pāri Dņestrai.

Augusta puča laikā 1991. gada 19. augustā separātisti pasludināja Gagauzijas Republikas izveidošanu. Pēc puča izgāšanās 1991. gada 27. augustā Moldovas parlaments pieņēma neatkarības deklarāciju un piedāvāja sākt sarunas par padomju 14. gvardes armijas (ap 14 000 karavīru) izvešanu no Moldovas. Tomēr okupācijas armija 1991. gada septembrī ieņēma Slobozijas, Ribnicas, Grigoriopoles, Dubesari un Tiraspoles pilsētas Dņestras austrumu krastā, kā arī apmācīja un apbruņoja apmēram 9000 vīru lielas Piedņestras Moldāvu Republikas separātistu bruņotās vienības, kuras papildināja no Krievijas atbraukušie kazaki.
1991. gada 13. decembrī Moldovas bruņotie spēki otro reizi mēģināja šķērsot Dņestras tiltu pie Lungas ciema, taču atkal tika atsisti.

Naktī uz 1992. gada 2. martu krievu kazaki uzbruka Dubesari pilsētas policijas iecirknim, Moldovas policisti atkāpās uz Kočieri ciemu uz ziemeļiem no pilsētas, kur izveidoja aizsardzības līnijas Dņestras austrumu krastā. Līdzīgus nocietinājumus 13. martā Moldovas karavīri izveidoja pie tilta uz dienvidiem no Dubesariem.
Lielākā kauja ar Piedņestras Moldāvu Republikas separātistiem notika 1992. gada 19.—21. jūnijā pie Benderas jeb Tiginas (Bătălia de la Tighina) Dņestras upes rietumu krastā, kad Moldovas bruņotie spēki nesekmīgi mēģināja atsist Krievijas armijas un separātistu vienību tanku uzbrukumu pāri Dņestras tiltam.

Pēc tam, kad prokrieviskie spēki ieņēma Benderas centru un izveidoja placdarmu Dņestras rietumu krastā, Moldovas valdība sāka sarunas ar Krievijas valdību par pamieru, kuru pasludināja 21. jūlijā.

 Skatīt arī 
 Krievijas militārā klātbūtne Piedņestrā
 Moldāvijas Autonomā Padomju Sociālistiskā Republika

 Atsauces 

Kategorija:20. gadsimta kari
Kategorija:Kari ar Krieviju
Kategorija:Moldovas vēsture