Kazimirs Jasens

Kazimirs Jasens (, 1867—1950) bija lietuviešu izcelsmes Romas katoļu teologs, mākslas vēsturnieks un sabiedrisks darbinieks. Vadīja katoļu baznīcu celtniecību Tukumā, Brunavā un Jelgavā.

 Dzīvesgājums 
1867. gada 30. septembrī Velžu ciemā (tagad Pasvales rajona pašvaldības teritorijā Lietuvā).
Mācījās Kauņas Garīgajā seminārā (1884—1889), 1889. gadā viņu iesvētīja par priesteri un noturēja primiciju Saloču baznīcā pie vēlākās Latvijas-Lietuvas robežas.
1892. jadā viņu iecēla par vikāru Jelgavas draudzē, 1893. gadā par prāvestu Lamiņu draudzē, 1902. gadā par Jelgavas Romas katoļu baznīcas prāvestu. 1917. gadā viņš bija Kurzemes Zemes sapulces deputāts.

Pēc Latvijas valsts pasludināšanas Jasens palika dzīvot Jelgavā, kļuva par katoļu baznīcas monsinjoru (1929), bija Hercoga Pētera ģimnāzijas skolotājs, Jelgavas Lietuviešu biedrības priekšsēdētājs.

Otrā pasaules kara laikā, Jelgavas kaujas laikā 1944. gada jūlijā sadega K. Jasena bibliotēka,
Viņš pārcēlās uz dzīvi Rīgā, tad Liepājā.
Miris 1950. gada 15. novembrī Liepājā.

 Darbi 
 Visuotinė meno istorija (1923)
 Vispārīgā mākslas vēsture trīs sējumos. Jelgava, 1927 — 1937

 Apbalvojumi 
 Ģedimina ordenis
 Triju Zvaigžņu ordenis

Kategorija:1867. gadā dzimušie
Kategorija:1950. gadā mirušie
Kategorija:Latvijas lietuvieši