Artūrs Grīnups

Artūrs Grīnups (1931—1989) bija latviešu komponists un kontrabasists.

 Dzīvesgājums 
Dzimis 1931. gada 2. novembrī Rīgā, mācītāja ģimenē. Vecāku mājas atradās Dalbē. Mācījās Rīgas 1. vidusskolā, skolas orķestrī spēlēja kontrabasu. 1949. gadā sāka mācības Jāzepa Mediņa Rīgas mūzikas vidusskolas 3. kursā, jau pēc gada sāka studijas Latvijas Valsts konservatorijas kontrabasa klasē, 1953. gadā turpināja kompozīcijas studijas profesora Ādolfa Skultes klasē, ko absolvēja 1958. gadā ar savu Pirmo simfoniju. Līdztekus studijām 1955. gadā sāka spēlēt kontrabasu Latvijas PSR TV un Radio simfoniskajā orķestrī, tad Operas un baleta teātra orķestrī (1968-1983).

Tūlīt pēc Konservatorijas beigšanas Grīnupu uzņēma Komponistu savienībā un līdz 1962. gadam viņš uzrakstīja sešas simfonijas. 1970. gados viņš pievērsās kamermūzikai, turpinot sacerēt arī simfonijas — Sinfonia da camera (1970), Sinfonia per archi (1972), Quasi una sinfonia (1981), beidzot Devīto simfoniju (1988), kas vērtējama kā skaņraža muzikālās izteiksmes īstena kvintesence.lmic.lv Dzintars Gilba, Jānis Kudiņš

Miris 1989. gada 4. decembrī Rīgā, apbedīts Rīgas Pirmajos Meža kapos.

 Galvenie darbi 
 Simfoniskajam orķestrim 
 deviņas simfonijas (1958-1988)
 Koncerts vijolei un simfoniskajam orķestrim (1963)
 Leģenda četrās noskaņās (1964) simfoniskajam orķestrim
 Koncerts mežragam un simfoniskajam orķestrim (1969)
 Simfoniski oratoriāls monuments Luidži Kerubīni piemiņai (1980)

 Kamermūzika 
 Četras liriski romantiskas ekspresijas (1973)
 Trīs skices (1973)
 Trio vijolei, čellam un klavierēm (1974)
 Otrā sonāte vijolei un klavierēm (1974)
 Koncertīno "Dažādības vienā dimensijā" (1979)
 Trio flautai, vijolei un klavierēm (1989)

 Atsauces 

Kategorija:Latviešu komponisti
Kategorija:Rīgā dzimušie