Čedžu

Čedžu, arī Čedžudo, oficiāli Čedžu īpašā autonomā province (제주특별자치도), ir viena no deviņām Dienvidkorejas provincēm. Šajā provincē ietilpst Čedžudo sala (korejiski: 제주도; RR: Jejudo; IPA: [tsedzudo]), kas ir Dienvidkorejas lielākā sala. Čedžudo sala atrodas Korejas šaurumā, uz dienvidrietumiem no Čollanamdo provinces. Čedžudo sala bija daļa no Čollanamdo provinces līdz 1946. gadam, kad tā kļuva par atsevišķu provinci.

Čedžudo galvaspilsēta ir Čedžu. Šajā provincē atrodas Dienvidkorejas augstākais kalns — Halasans (1947 m).

 Administratīvais iedalījums 

 Vēsturiski 
1273. gadā mongoļu Juaņu dinastija uz salu nosūtīja militāro gubernatoru, un to pilnībā pārvaldīja gandrīz simt gadu.

Džosonu dinastijas laikā visas Čedžudo salas daļēji neatkarīgās administratīvās tiesības un sistēmas tika iekļautas Džosonu centralizētajā valsts pārvaldē.

1416. gadā salu sadalīja 3 lielos administratīvos apgabalos, katru no tiem pārvaldīja savs miertiesnesis.

1864. gada augustā 2 no apgabaliem nonāca tiešā Džollas provinces gubernatora pārvaldībā, taču jau 1880. gada janvārī šo sistēmu atcēla apgabalu nesaskaņu dēļ.

Japāna anektēja Koreju 1910. gadā. 1915. gadā Čedžudo sala tika iekļauta salu sistēmā, kas piederēja Čollanamdo provincei. 1931. gadā tai tika piešķirts ciemata statuss. 1945. gadā Japāna atteicās no Korejas.

No 1948. gada aprīļa līdz 1949. gada maijam norisinājās Čedžu sacelšanās, kurā komunistiski noskaņota daļa salinieku sāka bruņotu pretošanos pret Pirmās Korejas Republikas valdību, protestējot pret vēlēšanu nerīkošanu abās Korejas pussalas daļās. Sacelšanos brutāli apspieda varasiestādes, bojā ejot ap 10% salas iedzīvotāju, un publiski par šiem notikumiem tika aizliegts runāt līdz pat 1980. gadu beigām.

1955. gada 1. septembrī Čedžu ciemats ieguva pilsētas statusu ar 40 administratīvajām nodaļām. 1956. gadā provincē bija viena pilsēta, divi novadi, trīs ciemati un desmit rajoni.

Džungmuna tūristu kompleksa izbūves rezultātā 1981. gadā Sogvi ciemats un Džungmuna rajons apvienojās Sogvipo pilsētā.

 Šobrīd 
Kopš 2006. gada 1. jūlija Čedžudo ir pirmā un vienīgā Dienvidkorejas autonomā province. Tajā ietilpst divas pilsētas (si), Čedžu un Sogvipo.

Īpašajai provincei ir plašākas administratīvās pilnvaras, kas iepriekš bija tikai centrālajai valdībai. Čedžu plāno kļūt par brīvu starptautisko lielpilsētu.

 Sabiedrība un kultūra 
Sala ir salīdzinoši izolēta, tāpēc Čedžudo iedzīvotāju kultūra un valoda atšķiras no kontinentālās Korejas. Čedžudo sala ir mājvieta tūkstošiem leģendu. Iespējams, īpašākais kultūras artefakti ir visuresošie, no bazalta bluķa izgrebtie dol hareubang ("akmens vectētiņi").

Vēl viens atšķirīgs Čedžudo aspekts ir matriarhālā ģimenes sistēma. Ģimenes galvas bieži vien bija sievietes, jo viņas kontrolēja ienākumus. Spilgtākais piemērs ir haenyo ("jūras sievietes"). Viņas nopelnīja iztiku, nirstot visu cauru gadu bez jebkāda ekipējuma, lai ievāktu dažādas jūras veltes. 1960. gadu sākumā 21% salas sieviešu bija nirējas, nodrošinot 60% salas zvejniecības ieņēmumu. Tomēr straujās ekonomiskās attīstības un modernizācijas dēļ, mūsdienās aktīvi strādā mazāk nekā 4500 haenyeo.

 Strīdi 

 Ķīniešu tūristu un uzņēmēju pieplūdums 
Pēdējos gados Čedžudo province ir kļuvusi par populāru ķīniešu tūristu un komercuzņēmēju galapunktu. Čedžudo pievilcību veicina salas tuvums Ķīnai (tikai 2 stundu lidojums no Pekinas), iespēja ieceļot bez vīzas, kā arī pastāvīgā iedzīvotāja statusa piešķiršana ķīniešu tautības dzīvokļu īpašniekiem. Šādas politikas dēļ Ķīnas pilsoņu klātbūtne Čedžudo ir krasi palielinājusies. The New York Times ziņo, ka gandrīz puse no visiem 6,1 miljona ķīniešu tūristiem, kas apmeklēja Dienvidkoreju 2014. gadā, devās uz Čedžudo. Turklāt Ķīnas pilsoņiem piederēja 830 ha zemes Čedžudo salā, salīdzinot ar 2009. gada 2 hektāriem.

Kaut arī šāds cilvēku pieplūdums ir labvēlīgs Čedžudo ekonomikai, šis fenomens uztrauc daudzus Čedžudo iedzīvotājus. Joprojām atminoties Japānas okupāciju, Čedžudo iedzīvotāji baidās, ka viņu sala kļūst par "Ķīnas koloniju". Šīs bailes vēl vairāk pastiprina Ķīnas militārās aktivitātes palielināšanās Austrumķīnas un Dienvidķīnas jūrās, un Dienvidkorejas augošā ekonomiskā atkarība no Ķīnas,

Nesenā aptaujā 68% Čedžudo iedzīvotāji uzskatīja, ka ķīniešu tūristu pieplūdums nepalīdz Čedžudo attīstībai. Čedžudo iedzīvotāju sajūta, ka ķīnieši neciena Dienvidkoreju vai vietējās tradīcijas, ir novedusi pie biežiem kautiņiem starp vietējiem un ķīniešu tūristiem bāros un veikalos.

 Čedžu jūras spēku militārā bāze 
2007. gada jūnijā Dienvidkorejas valdība izvēlējās Kangdžongu, ciematu salas dienvidu piekrastē, par $970 miljonu vērtās jūras karaspēka bāzes celtniecības vietu. Ciemata iedzīvotāji ir publiski izteikuši pretestību un iesnieguši prasību tiesā, lai mēģinātu bloķēt celtniecību

 Reliģija 

Pēc 2015. gada tautas skaitīšanas datiem, 23,4% Čedžudo iedzīvotāju piekopj budismu un 17,9% — kristietību (10% protestantismu un 7,9% katolicismu). 58% populācijas pārsvarā nav reliģiozi vai piekopj korejiešu šamanismu.

 Sports 

 Starptautiskās sacensības 
Čedžudo bija viena no 2002. gada FIFA Pasaules kausa izcīņas rīkotājpilsētām. Spēles norisinājās Čedžu Pasaules kausa stadionā, kas tika uzbūvēts tieši šim notikumam.

Čedžu pilsēta rīkoja AIBA 2014 Pasaules boksa čempionātu sievietēm, kas norisinājās manēžā "Halla".

 Futbols 
"Jeju United" ir vienīgais profesionālais sporta klubs Čedžudo. 2010. gadā "Jeju United" ieguva otro vietu K līgā. Čedžudo ir slavena ar savu futbola turnīru starp vidusskolu futbola asociāciju komandām, kas notiek jau kopš 1971. gada.

 Ēdieni 

Čedžudo sala ir vistālāk uz dienvidiem no Korejas pussalas, kā arī vislielākā Dienvidkorejas sala. Tā kā saldūdens nav plaši pieejams, rīsi tiek audzēti tikai nelielos apmēros, un galvenās lauksaimniecības kultūras ir graudaugi — prosa, griķi un mieži. Tāpēc tradicionāla Čedžudo maltīte pārsvarā sastāv no galvenā ēdiena japgokbap (bļoda ar dažādiem tvaicētiem graudiem), piedevām jaban (sālīta kaltēta zivs), un sojas pupiņu zupas. Čedžudo ēdieni ir gatavoti no vienkāršām sastāvdaļām, un tie parasti ir sāļi.

Maltītēs bieži ēd arī jēlas jūras veltes hoe. Čedžudo virtuvē nav raksturīga kimči marinēšana, jo siltā klimata dēļ nav jāgatavo krājumi ziemai, kas ir raksturīgi citām provincēm. Čedžudo raksturīgie ēdieni ir putra ar zivīm, jūras veltēm, jūraszālēm vai sēnēm.

Čedžudo salā plaši audzē apelsīna paveidu gamgyul, kas ir līdzīgs mandarīnam. Par delikatesi uzskata melnās cūkas. Tās ir pazīstamas sava melnā apmatojuma un neparastās gaļas tekstūras dēļ. Melno cūku gaļa ir uzturvielām bagāta, un tai nav cūkgaļai raksturīgās smaržas. Tāpat tās atšķiras ar savām garenajām sejām, šaurajiem šņukuriem un mazajām, piepaceltajām ausīm. Arī zirgu gaļa ir Čedžudo salas delikatese.

 Tūrisms 

Tūrisms sastāda lielu daļu Čedžudo ekonomikas. Čedžudo mērenais klimats, dabas ainavas un pludmales to padara par populāru tūristu galamērķi gan korejiešu, gan ārvalstnieku vidū. Populārākās tūrisma apskates vietas ir Čondžejonas un Čondžijonas ūdenskritumi, Hjobdže ala un Hjongdže sala, Halasana kalns un nacionālais parks, kas iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

Čedžudo tūristiem ir pieejami dažādi atpūtas sporta veidi, tostarp golfs, izjādes ar zirgiem, medības, makšķerēšana, kalnu kāpšana utt. Atkarībā no gadalaika Čedžudo rīko vairākus festivālus tūristu piesaistei: pingvīnu peldēšanas konkursu ziemā, ķiršu ziedu festivālu pavasarī, vasaras saulgriežu nakts pludmales festivālu vasarā un Čedžudo zirgu festivālu rudenī, kā arī vēl daudz citus.

Lielākā daļa tūristu ierodas Čedžudo caur Čedžu Starptautisko lidostu un pārvietojas pa salu ar nomas mašīnām.

Uz salas atrodas Nexon Datoru muzejs.

2011. gadā New7Wonders fonda kampaņā "New 7 Wonders of Nature" Čedžudo tika izvēlēta par vienu no 7 Jaunajiem pasaules dabas brīnumiem.

 Atsauces 

 Ārējās saites