Rodrigesa

Rodrigesa (, , ) ir Maurīcijai piederoša sala Indijas okeānā, Maskarēnu salās. Administratīvi veido autonomu salu Maurīcijas valsts sastāvā ar administratīvo centru Portmaturinu.

 Ģeogrāfija 
Rodrigesa ir vulkāniskas izcelsmes sala, izvietojusies uz Centrālās Indijas grēdas Maskarēnu salu austrumos  no Maurīcijas. Sala ir  gara un  plata, izstiepta ziemeļaustrumu—dienvidrietumu virzienā. Salas reljefs paugurains, stipri saposmots, augstākā virsotne ir 398 m augstais Limons salas austrumos. Krasts stipri izrobots ar daudzām pussalām un līčiem, piekrastē vairākas nelielas saliņas. Salas nomaļā novietojuma dēļ tajā daudz endēmo augu un dzīvnieku sugu. Vairākas teritorijas salā un piekrastē noteiktas par dabas rezervātiem.Ministry of Environment and Sustainable Development. "Fourth National Report on the Convention on Biological Diversity — Republic of Mauritius"

 Vēsture 
Maskarēnu salas arābu jūrasbraucējiem bija zināmas jau kopš 10. gadsimta. 12. gadsimta kartē Rodrigesa atzīmēta kā  (Diva Harab) vai  (Diva Mashriq). Pirmie no eiropiešiem tobrīd neapdzīvoto salu 1507. gadā atklāja portugāļu ekspedīcija Alfonsu de Albukerkes vadībā. Tagadējā vārdā nodēvēta 1528. gadā par godu portugalu jūrasbraucējam Djogu Rodrigešam (Diogo Rodrigues). Sala atradās nomaļus no tradicionālajiem kuģu ceļiem un tika reti apmeklēta. 1691. gadā salas krastā izkāpa franču hugenoti Fransuā Legā vadībā, lai nodibinātu šeit protestantu bēgļu koloniju. Pasākums bija neveiksmīgs, bet franči 18. gadsimtā veica vēl vairākus mēģinājumus nodibināt šeit koloniju. 1735. gadā tika izveidota pastāvīga lauksaimniecības kolonija, kurā ieveda vergus no Āfrikas.

1809. gadā salu iekaroja briti un 1834. gadā verdzība tika atcelta. 1843. gadā kolonijā bija palikuši tikai 250 cilvēki. 1968. gadā Rodrigesa pievienojās Maurīcijai pēc tās neatkarības iegūšanas. Kopš 2002. gada sala ir autonoms reģions ar savu reģionālo asambleju.

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Kategorija:Maurīcija
Kategorija:Indijas okeāna salas