Beļkova sala

Beļkova sala (, ) ir neapdzīvota sala Krievijas Federācijas galējos ziemeļos Ziemeļu Ledus okeānā, Anžū salu grupā. Administratīvi ietilpst Sahas Republikas Bulunas ulusā.

 Vēsture 
Pirmais no eiropiešiem salu 1808. gadā atklāja jakutu rūpnieks Nikolajs Beļkovs, kurš to nosauca par Svētā Jāņa salu (остров Святого Иоанна).ИМЕНА НА КАРТЕ АРКТИКИ. Бельков Николай Семенович Nosaukums nebija populārs lietošanā, jo salu turpināja saukt pēc pirmatklājēja vārda un šis nosaukums arī tika apstiprināts oficiāli. Salā nav pastāvīgo iedzīvotāju, ir tikai dažas mednieku apmetnes — povarņas.

 Ģeogrāfija 
Sala izvietojusies Anžū salu rietumos, Laptevu jūrā. 21 km platais Zarjas šaurums austrumos to šķir no Koteļnijas salas. Sala izstiepta ziemeļu—dienvidu virzienā 56 km garumā, platumā līdz 16 km. Salas reljefs līdzens, krasti izlīdzināti, lielākoties krauji.Определение "Бельковский остров" в Большой Советской Энциклопедии 

Salā valda arktiskās tundras klimats. Augu valsts nabadzīga. Mīt polārlapsa, ziemeļbriedis, baltais lācis, stāvajos krastos putnu tirgi, liedagos — valzirgu kolonijas.

 Atsauces 

 Ārējās saites 

 EtoRetro.ru Остров Бельковский, 1974 (3 фото)

Kategorija:Krievijas salas
Kategorija:Austrumsibīrijas jūra
Kategorija:Jaunsibīrijas salas