Dižais mājas zirneklis

Dižais mājas zirneklis tiek uztverts vai nu kā viena suga ar nosaukumu Eratigena atrica, vai kā trīs sugas — E. atrica, E. duellica un E. saeva. Tie ir vieni no lielākajiem Centrālās un Ziemeļeiropas zirnekļiem. Iepriekš šie zirnekļi tika iekļauti Tegenaria ģintī. 2013. gadā tiem izveidoja jaunu Eratigena ģinti, kurā ietilpa viena suga Eratigena atrica. 2018. gadā trīs atsevišķās sugas atjaunota. Šo sugu kodums nerada draudus cilvēkiem vai mājdzīvniekiem, un tie parasti nelabprāt kož, tā vietā dodot priekšroku slēpties vai bēgt.

Latvijas Entomoloģijas biedrība par 2025. gada bezmugurkaulnieku izvēlējās dižo mājas zirnekli.

 Apraksts 
Abi dzimumi neatšķiras pēc krāsojuma. Tā krāsojums galvenokārt ir tumši brūns. Ķermeni veido galvkrūtis un vēders. Galvkrūtis virspusē ir dzeltenīgi pelēkā krāsā ar līnijām uz tām, apakšā krūšu vairogs ar gaišāku joslu tā vidū un trim punktiem katrā pusē. Galvkrūšu priekšā atrodas divās līnijās izvietotas astoņas acis, kas vairāk kalpo gaismas un tumsas uztveršanai. Pie galvkrūtīm piestiprinātas astoņas ejkājas. Vēders pelēki brūnā krāsā un tā virspusē divas gareniskas, dzeltenīgu punktu līnijas un gaiša sirds zīme. Dzeltenīgi pelēkas, vienkrāsainas astoņas kājas.

Mātītes ķermeņa garums var sasniegt 18,5 milimetrus, bet tēviņu ķermenis ir nedaudz mazāks — aptuveni 12 līdz 15 milimetru garumā. Mātītes kāju platums parasti ir aptuveni 45 milimetri. Tēviņa kāju platums ir ļoti mainīgs, un bieži vien tas ir no 25 līdz 75 milimetriem.

 Izplatība un dzīvotne 
Dižais mājas zirneklis sastopams Eiropā, Centrālāzijā un Ziemeļāfrikā. Ap 1900. gadu cilvēka darbības rezultātā to netīšām ieveda Ziemeļamerikas Klusā okeāna ziemeļrietumos, un pēdējā gadsimta laikā to skaits ievērojami pieaudzis.

Zirneklis fiksēts vairākās Eiropas valstīs, kur tas iepriekš nebija manīts, piemēram, Igaunijā, Latvijā un Lietuvā. Tas ir iekļauts Dānijas zirnekļu sugu kontrolsarakstā,Checklist of Danish Spiders (Araneae). Version 26-10-2011 (list ) un sastopams arī Islandē.

Dižā mājas zirnekļa sākotnējā dzīvotne galvenokārt sastāv no alām vai sausiem mežiem, kur tas atrodas zem klintīm, taču tas ir arī izplatīts zirneklis cilvēku mājās.

 Uzvedība 
Dižā mājas zirnekļa veidotie tīkli ir plakani un nekārtīgi, ar piltuvi vienā galā. Tajos nav lipīgu pavedienu. Zirneklis slēpjas piltuvē, līdz neliels bezmugurkaulnieks nejauši iesprūst tīklā, un tad zirneklis izskrien ārā un uzbrūk tam. Tie parasti veido savus tīklus stūros (gan uz grīdas, gan griestiem), starp kastēm pagrabos, aiz skapjiem, bēniņos vai jebkurā citā vietā, ko reti traucē lieli dzīvnieki vai cilvēki. Tie bieži sastopami arī pie logu ailēm.

Dižais mājas zirneklis parasti dzīvo divus vai trīs gadus, bet ir novērots dzīves ilgums līdz sešiem gadiem. Lai gan mātīte pamet ligzdu tikai barošanās nolūkos, tēviņus bieži var redzēt klejojam pa mājām vasaras beigās un rudens sākumā, meklējot pāri. Tēviņi sastopami no jūlija līdz oktobrim, pieaugušas mātītes sastopamas visu gadu.

No olu maisa izšķiļas vismaz 60 zirnekļa mazuļi. Neparasti zirnekļiem, šajā posmā tie ir subsociāli: tie paliek kopā apmēram mēnesi, bet nesadarbojas medījuma ķeršanā. Kanibālisma apjoms korelē ar pieejamās barības daudzumu. Zirneklis maina ādu septiņas vai astoņas reizes, pirms sasniedz nenobrieduša pieauguša zirnekļa stāvokli, un pēc pēdējās ādas maiņas tas sasniedz briedumu.

Tāpat kā lielākajai daļai zirnekļu, tam ir inde, lai nogalinātu savu medījumu. Tas var iekost arī cilvēkam, bet tikai tad, kad tiek saspiests vai neuzmanīgi paņemts rokā. Koduma vietā novērojamas sāpes un uzpampums, kas pazūd dažu stundu laikā.

Ar ātrumu 0,53 m/s (1,9 km/h) dižajam mājas zirneklim līdz 1987. gadam piederēja Ginesa pasaules rekords par zirnekļa maksimālo ātrumu, kad to pārspēja solpugas, lai gan tie nav īsti zirnekļi.

 Galerija 

 Atsauces 

 Literatūra 



 Ārējās saites 

Kategorija:Latvijas zirnekļi
Kategorija:Augstākie zirnekļi