Bērzlapju ģints

Bērzlapju ģints jeb bērzlapes (Russula) ir lapiņu sēņu ģints, kas pieder bērzlapju dzimtai. Saskaņā ar Catalogue of Life, 2021. gada sākumā tajā ietilpa 1331 suga,Catalogue of Life: Russulaceae, skatīts 2021-01-20 no kurām Latvijā atrastas vairāk nekā 100.I.Dāniele, D.Meiere "Lielā Latvijas sēņu grāmata", Karšu izdevniecība Jāņa sēta, Rīgā, 2020, 26.-27., 98.-123. lpp. Parasti tās ir bieži sastopamas, diezgan lielas un spilgtas krāsas, kas padara tās par vienu no atpazīstamākajām ģintīm starp mikologiem un sēņotājiem. To raksturīgās pazīmes parasti ir spilgtas krāsas cepurītes, balts līdz tumši dzeltenam sporu nobirums, trauslums, piestiprinātas lapiņas, plīvura un maksts trūkums uz kāta. Mikroskopiski ģintij ir raksturīgas ornamentētas sporas un sīkgraudains, vēlāk irdens mīkstums, kura sastāvā ir sferocistas — noapaļotas šūnas, kuras nosaka augļķermeņu trauslo konsistenci."Russulales News / Characteristics of the russuloid fungi". Museo delle scienze. Tuvu radnieciskās pienaiņu (Lactarius) ģints pārstāvēm ir līdzīgas īpašības, bet, kad tām ir bojātas lapiņas, tās izdala krāsainu (parasti baltu) piensulu.

 Taksonomija 
Ģinti aprakstīja vācu mikologs Kristiāns Hendriks Persons 1796. gadā. Johanness Lotsi 1907. gadā īsto bērzlapju sporas atzina par baltām, bet bērzlapēm ar krāsainām sporām viņš izveidoja īpašu ģinti Russulina.Lotsy JP (1907). Vorträge über botanische Stammesgeschichte, Lectures on botanical phylogeny, held at the Imperial University of Leiden (vāciski). Jena, Germany: Gustav Fischer. pp. 708. Tagad šī ģints atgriezta bērzlapju sastāvā.

Daudzas bērzlapju sugas to līdzības un savstarpēji pārklājošās vizuālās mainības dēļ ir neatšķiramas bez mikroskopa palīdzības un nereti arī ar to, kas novedis pie lielām grūtībām viņas sadalīt pa sugām. Vēl 21. gadsimtā daļa Ziemeļamerikas mikologu apgalvoja, ka viens no labākajiem bērzlapju zinātniskās informācijas avotiem ir 1918. gadā izdotais Kaufmana pētījums. Vairumam no pašreiz zināmajām bērzlapju sugām identifikācija lielā mērā atkarīga no paša identificētāja individuālajām uztveres īpatnībām.Kuo, M. (2009, March). The genus Russula. MushroomExpert.com 

20. gadsimta vidū kļuva populāra bērzlapju sugu identifikācija pēc sporu ornamenta, taču arī tā sastapās ar tām pašām problēmām kā vizuālā bērzlapju sporu mainīguma un to parametru savstarpējās pārklāšanās dēļ. Latvijā 20. gadsimta otrajā pusē ar šādām metodēm bērzlapes pētīja Arnolds Amoliņš.

2008. gadā no bērzlapju ģints izdalīja Multifurca,Buyck B, Hofstetter V, Eberhardt U, Verbeken A, Kauff F (2008). "Walking the thin line between Russula and Lactarius: The dilemma of Russula sect. Ochricompactae" (PDF). Fungal Diversity. 28: 15–40. turpinājās un nav beidzies sajukums par to, kuras ģintis kurai dzimtai piederīgas un kuras jāapvieno vai jāsadala. Tāpat kā pārējā sēņu molekulārajā ģenētikā, klasifikācija nav nostabilizējusies un joprojām tiek pastāvīgi mainīta, tomēr bērzlapju gadījumā ģenētika ir vienīgā cerība to kādreiz sakārtot.

Dažādi autori bērzlapju ģintī iekļauj vai neiekļauj sugas no ģintīm Cystangium, Gymnomyces, Elasmomyces, Martellia un Macowanites.MycoBank: Russulaceae

 Apraksts 

 Augļķermeņi: cepurīšu sēnes, lapiņu sēnes, gaļīgi, parasti lietojami pārtikā.
 Cepurīte: sākumā parasti gandrīz sfēriska ("podiņš"), puslodes vai zvana formā, tad zvanveida un pusapaļa, vēlāk izpletusies, vecumā bieži ieliekta. Maliņa ieritināta vai taisna, plāna, bieži līdz ar lapiņām radiāli svītrota vai rievota, sausā laikā nereti saplaisājusi. Virsmiziņa dažādās krāsās, visbiežāk sarkanā, parasti sausa, parasti viegli novelkama.
 Lapiņas: daudzveidīgas pēc formām un kontakta veidiem ar kātiņu, parasti biežas, baltas vai retāk dzeltenīgas līdz okerkrāsai, parasti trauslas. 
 Kātiņš: Savienots ar cepurīti tās centrā, parasti cilindrisks un blīvs, reizēm ar nelielu paresninājumu vidū, parasti balts.
 Mīkstums: balts, blīvs, irdens, uz vecumu var kļūt porains, īpaši kātiņā. Garša vāji maiga vai sīva.
 Sporas: elipsoīdas, bezkrāsainas, reti gaiši brūnganas, nobirums masā balts līdz tumši okerdzeltenam, ar ornamentu, kas ar Melcera reaģentu iekrāsojas zilgani melnā krāsā (t.i. ir amiloīdas). 
 Bazīdijas, jeb sporas nesošās šūnas, parasti ir nūjas formas un ar četrām sporām bez skavu savienojumiem.Cannon PF, Kirk PM (2007). Fungal Families of the World. Wallingford, UK: CAB International. pp. 317–318. ISBN 978-0-85199-827-5.«Грибы СССР», Мысль, Москва, 1980., 220.-221. lpp.

Bērzlapēs dažreiz var novērot pienainēm līdzīgas piensulas (laktiferozās) hifas, taču tās nav tik bagātīgi sazarotas kā pienainēs un nesasniedz himēniju.  Šī tradicionālā atšķirība starp pienaiņu un bērzlapju ģintīm tomēr ir mazāk redzama dažām tropu sugām, kuras atrodas starpstāvoklī.Buyck B, Horak E (1999). "New taxa of pleurotoid Russulaceae".  Mycologia. 91 (3): 532–537. doi:10.2307/3761355. JSTOR 3761355. Tāpat pastāv bērzlapju sugas, kurām ir daļējais plīvurs, tādas atrastas, piemēram, Kaukāzā.A.Amoliņš, “Bērzlapes”, Avots, 1992., 9. lpp.ISBN 5-401-00408-7.

 Izplatība 
Bērzlapes kopumā ir izplatītas visos kontinentos, izņemot Antarktīdu. Bērzlapju sugas ir ievestas ar kokiem arī ārpus viņu dabiskās izplatības zonām. 

 Latvijā atrastās sugas 
Latvijā atrasto sugu nosaukumi norādīti pēc LMB 2002. gada saraksta ar dažiem Latvijas mikologu 2020. gada labojumiem, kas satur ap 110 sugu. Cits mikoloģisks avots, "Sēnes.lv", apgalvo, ka Latvijā atrasts ap 150 bērzlapju sugu,Sēnes.lv: bērzlapes kas apliecina, ka klasifikācijas un identifikācijas jautājumi arī Latvijā ir tālu no vienprātības. A. Amoliņš savā 1992. gada grāmatā iekļāva 90 bērzlapju sugas.

+ Latviskie nosaukumi Latīniskie nosaukumiAmetista bērzlapeRussula amethystinaApsarmotā bērzlapeRussula pruinosaAsinssarkanā bērzlapeRussula sanguineaĀdasdzeltenā bērzlapeRussula alutaceaBaltā bērzlapeRussula delicaBālējošā bērzlapeRussula exalbicansBarla bērzlapeRussula barlaeBronzas bērzlapeRussula subcompactaBrūnvioletā bērzlapeRussula brunneoviolaceaCiešlapiņu bērzlapeRussula densifoliaCinobrsarkanā bērzlapeRussula lepidaDažādkrāsu bērzlapeRussula versicolorDažādlapiņu bērzlapeRussula heterophyllaDižskābaržu bērzlapeRussula fagineaDruknā bērzlapeRussula torulosaDuporta bērzlapeRussula duportiiDzeltenā bērzlapeRussula claroflavaDzeltējošā bērzlapeRussula luteotactaĒrkšķogu bērzlapeRussula fuscorubroidesHameleona bērzlapeRussula chamaeleontinaIesarkanā bērzlapeRussula rutilaĪskāta bērzlapeRussula brevipesJodoforma bērzlapeRussula turciKarmīna bērzlapeRussula carmineaKelē bērzlapeRussula queletiiKošā bērzlapeRussula laetaKrāšņā bērzlapeRussula amoenidesKrēmkrāsas bērzlapeRussula cremeoavellaneaKūmu bērzlapeRussula consobrinaĶemmveida bērzlapeRussula pectinatoidesĶivuļa bērzlapeRussula luteoviridansLiesmainā bērzlapeRussula rhodopodaLundella bērzlapeRussula lundelliMaigā mandeļu bērzlapeRussula laurocerasi jeb Russula grataMainīgā bērzlapeRussula decoloransMaira bērzlapeRussula maireiMedainā bērzlapeRussula melitoidesMelnbaltā bērzlapeRussula albonigraMelnbrūnā bērzlapeRussula melitoidesMelnganā bērzlapeRussula nigricansMiega bērzlapeRussula veternosaMiltu bērzlapeRussula farinipesNetīrā bērzlapeRussula vinososordidaNorvēģu bērzlapeRussula norvegicaOkerdzeltenā bērzlapeRussula ochroleucaOldzeltenā bērzlapeRussula vitellinaOlīvvioletā bērzlapeRussula olivaceoviolascensOlīvzaļganā bērzlapeRussula olivascensOranžsarkanā bērzlapeRussula messosporaOranžsārtā bērzlapeRussula aurantiacaOlīvbrūnā bērzlapeRussula elaeodesPasūrā bērzlapeRussula urensPaugura bērzlapeRussula caeruleaPārejas bērzlapeRussula transiensPelargoniju bērzlapeRussula pelargoniaPelēkā bērzlapeRussula grisea 
+ Latviskie nosaukumi Latīniskie nosaukumiPersiku bērzlapeRussula persicinaPlankumainā bērzlapeRussula vescaPretīgā bērzlapeRussula nauseosaPundura bērzlapeRussula pumilaPurpura bērzlapeRussula purpurataPurpurbrūnā bērzlapeRussula badiaPurpurmelnganā bērzlapeRussula atropurpureaPurva bērzlapeRussula paludosaRaulta bērzlapeRussula raoultiiRaženā bērzlapeRussula adulterinaRētainā bērzlapeRussula cicatricataRožainā bērzlapeRussula roseicolorRožkāta bērzlapeRussula roseipesRožsārtā bērzlapeRussula rosea jeb Russula velutipesRūgtenā bērzlapeRussula pseudointegraSarkanā bērzlapeRussula rubraSarkanmelnā bērzlapeRussula atrorubensSarkanvioletā bērzlapeRussula lilaceaSārtā bērzlapeRussula rhodellaSiera bērzlapeRussula sororiaSiļķu bērzlapeRussula xerampelinaSīvā bērzlapeRussula emeticaSīvā mandeļu bērzlapeRussula fragrantissimaSīvlapiņu bērzlapeRussula acrifoliaSkaistkāta bērzlapeRussula amoenipesSmakojošā bērzlapeRussula graveolensSmalkā bērzlapeRussula gracillimaSmaržīgā bērzlapeRussula odorataSmirdīgā bērzlapeRussula foetensSpožā bērzlapeRussula nitidaStingrā bērzlapeRussula firmulaSūnu bērzlapeRussula sphagnophilaTīklsporu bērzlapeRussula pseudoromelliTrauslā bērzlapeRussula fragilisTumšā bērzlapeRussula adustaUrdziņu bērzlapeRussula rivulicolaŪdeņainā bērzlapeRussula aquosaVaska bērzlapeRussula puellarisVājsmirdīgā bērzlapeRussula subfoetensVelenovska bērzlapeRussula velenovskyiVeselā bērzlapeRussula integraVēlā bērzlapeRussula cessansVienkrāsas bērzlapeRussula unicolorVijolīšu bērzlapeRussula ionochloraVioletā bērzlapeRussula violaceaVioletzaļā bērzlapeRussula cyanoxanthaVīnsarkanā bērzlapeRussula vinosaZaļā bērzlapeRussula virescensZaļdzeltenā bērzlapeRussula chloranthaZaļlapiņu bērzlape jeb Mentola bērzlapeRussula chloroidesZeltainā bērzlapeRussula aurataZeltasaru bērzlapeRussula sardoniaZilā bērzlapeRussula azureaZilzaļā bērzlapeRussula aerugineaZīdainā bērzlapeRussula sericatulaŽults bērzlapeRussula fellea 

 Nozīme 

Bērzlapes ir ar koku saknēm, reti arī ar augiem mikorizu veidojošas sēnes. 

 Lietošana pārtikā 
Vairums bērzlapju ir ēdamas; tomēr lielāko daļu no tām kulināri iesaka iepriekš novārīt. Neliela daļa no bērzlapēm ir ar sīvu piensulu un lietojamas tikai pēc rūpīgas novārīšanas vai tiek atzītas par pilnīgi neēdamām; viņu sīvums bez neitralizācijas kairina gremošanas traktu un gļotādas tiktāl, ka izsauc saindēšanai līdzīgus simptomus, kā vemšanu. Pie tādām pieder arī ģints tipiskā suga — sīvā bērzlape (Russula emetica), kura, iespējams, satur arī neidentificētu indi, kura izzūd vārot. Dažas bērzlapju sugas ir formāli ēdamas, bet reti tiek lietotas pārtikā nepatīkamās smakas dēļ. Nāvīgi indīgu sugu starp bērzlapēm nav, un tas sēņotājiem ir svarīgi, jo, citējot amerikāņu mikologu Kuo, "ja jūs mežā esat nogriezis vienu sarkanu bērzlapi un nesat mājās to [ar mikroskopu] identificēt, tad labāk aizmirstiet par šo ideju". Mežā uz vietas no zināmajām bērzlapju sugām tikai ap 5% iespējams noteikt daudzmaz ticami.Russula emetica (Schaeff.)Pers. - The Sickener

Divas Jaungvinejā atrastas bērzlapju sugas rada halucinogēnu efektu.Trial field key to the species of RUSSULA in the Pacific Northwest. by Benjamin Woo (Puget Sound Mycological Society) May 1989 No citām vietām ziņu par šādām sugām nav.

Bērzlapes ir arī ļoti svarīgs un iecienīts sēņodiņu kāpuru barības avots. Tā rezultātā bērzlapes pieder pie sēnēm, kas jau pēc ievākšanas tiek kāpuru sabojātas visātrāk.
 Atsauces 

 Ārējās saites 

 Mycobank: Partial Russula database 
 Index Fungorum 

 Skatīt arī 
 Bērzlapju dzimta
 Ēdamās sēnes

Kategorija:Bērzlapes
Kategorija:Sēņu sistemātika