Samtainā mietene

Samtainā mietene jeb samtkāte (Tapinella atrotomentosa, arī Paxillus atrotomentosus) ir Latvijā bieža liela Tapinella ģints sēne, kuru agrāk ieskaitīja mieteņu ģintī (Paxillus). Latviešu valodā tai saglabāts mietenes zinātniskais nosaukums.

Samtainā mietene aug uz trūdošas koksnes — celmiem, kritalām vai saknēm. Viedokļi par tās ēdamību svārstās no ļoti mazvērtīgas līdz neēdamai un indīgai. Sēne atšķirama no citām pēc sava tumšā, samtainā kātiņa.

 Taksonomija 
Neraugoties uz to, ka tā ir lapiņu sēne, tā tiek atzīta par ģenētiski tuvāku bekām nekā ārēji līdzīgākajām sēnēm un ir iekļauta beku rindā.

Sugu pirmais aprakstīja Augusts Bačs 1783. gadā ar nosaukumu Agaricus atrotomentosus.Batsch AJGK. (1783). Elenchus Fungorum . Magdeburg, Halle: Apud Joannem Jacobum Gebauer. p. 89, plate 8:32 1833. gadā sugu izveidotajā mieteņu ģintī kā Paxillus atrotomentosus iekļāva Eliass Frīss.Fries, Elias Magnus (1838). Epicrisis Systematis Mycologici . Uppsala, Sweden: Typographia Academica. p. 317.

Neraugoties uz samtainās mietenes iekļaušanu Tapinella ģintī 1992. gadā,Høiland K (1987). "A new approach to the phylogeny of the order Boletales (Basidiomycotina)". Nordic Journal of Botany. 7 (6): 705—18. doi:10.1111/j.1756-1051.1987.tb02038.x. ne tikai latviešu, bet arī daudzos Rietumu izdevumos to joprojām uzrāda kā pie Paxillus ģints piederošu, jo mieteņu pašreizējā klasifikācija vēl nav uzskatāma par galīgu un var atkal mainīties.Buczacki S, Shields C, Ovenden D (2012). Collins Fungi Guide: The most complete field guide to the mushrooms and toadstools of Britain & Ireland. HarperCollins UK. ISBN 978-0007413430.

Starp citu autoru šai sugai dotajiem nosaukumiem ir:
 Gotlobs Rābenhorsts 1844. gadā to nosauca par Rhymovis atrotomentosa.
 Zinātnieku grupa 2004. gadā nosauca šo sugu par Sarcopaxillus atrotomentosus (Batsch) Zmitr., Malysheva & E.F. Malysheva.Species Fungorum — pilns Tapinella atrotomentosa sinonīmu saraksts

1951. gadā Trinidādā tika aprakstīta sugas varietāte var. bambusinus, kura auga uz bambusiem.Baker RE, Dale WT (1951). Fungi of Trinidad and Tobago.  Mycological Papers. 33. Kew: Commonwealth Mycological Institute. p. 92.

Epitets atrotomentosa veidots no latīņu valodas vārda atrotomentosus ("īsi melnmatains").Nilson, Sven; Persson, Ole (1977). Fungi of Northern Europe 1: Larger Fungi (Excluding Gill-Fungi). Harmondsworth, UK: Penguin. p. 121. ISBN 0-14-063005-8.

 Apraksts 
 Augļķermeņi: cepurīšu sēnes, lapiņu sēnes.
 Cepurīte: neregulāri izliekta vai nedaudz ieliekta, parasti asimetriska, reizēm mēlesveida vai pusapaļa, bieza, gaļīga, ar nedaudz ieritinātu malu, gluda vai vāji samtaina, sausa. Krāsa no okerbrūnas un olīvbrūnas līdz sarkanbrūnai, kanēļbrūnai un kafijbrūnai, bieži ar tumšākiem plankumiem, vecumā kļūst tumšāka. Platums 6—20 (30) cm.
 Lapiņas: šauras, biežas, dažāda garuma, reizēm ar starpsienām vai viļņotas, gar kātiņu nolaidenas, gaiši dzeltenbrūnas, vecākām sēnēm nobrūnē.
 Kātiņš: klāts ar melngani brūnu samtainu slāni, cilindrisks vai nedaudz mucveidīgs, resns, bez dobuma, parasti neatrodas cepurītes centrā, ar mietveida pagarinājumu. Griezumā ar violetiem plankumiem. Garums 4—8 cm, resnums 2—5 cm.
 Mīkstums: dzeltenīgs līdz krēmkrāsai, vecumā brūnē, griezumā ar violetiem plankumiem, ar KOH reaģentu krāsojas zaļgani melns, biezs, sūkļains, ar nemanāmu smaržu un maigu vai nedaudz rūgtenu garšu.
 Sporas: plati ovālas, dzeltenīgas, birumraksts okerbrūns vai rūsgans, gludas, izmēri 4—6/3—4,5 µm.Sugu enciklopēdija: Samtainā mieteneI.Dāniele, D.Meiere "Lielā Latvijas sēņu grāmata", Karšu izdevniecība Jāņa sēta, Rīgā, 2020, 316. lpp.Nature First: Tapinella atrotomentosa (Batsch) Šutara — Velvet RollrimŠ.Evansa, Dž.Kibijs, “Sēnes”, Zvaigzne ABC, 2004., 81. lpp. ISBN 9984-37-648-6.FungiLv. Samtainā mietene
 Bazīdijas: vālesveida.
 Cistīdas: nav (cistīdu trūkums un mazākās sporas mikroskopiski atšķir Tapinella ģints sēnes no Paxillus).Šutara J. (1992). "The genera Paxillus and Tapinella in Central Europe". Ceská Mykologie. 46 (1—2): 50—56.

Samtainā mietene satur ķīmiskas vielas, kas kukaiņu kāpuriem apgrūtina tās ēšanu, tādēļ reti ir tārpaina.Haas H. (1969). The Young Specialist Looks at Fungi. Burke. p. 56. ISBN 0-222-79409-7.

 Izplatība 
Koksnes saprotrofs (ksilotrofs), rada koksnes brūno trupi. Mushrooms Demystified: A Comprehensive Guide to the Fleshy Fungi  Aug vecos skuju koku mežos un jauktos mežos uz celmiem un trūdošām saknēm, visbiežāk uz priežu. Sastopama arī uz egļu un retos gadījumos lapu koku koksnes.«Грибы СССР», Мысль, Москва, 1980., 160. lpp. Latvijā parastais augšanas periods — no jūlija līdz oktobrim. Aug pa vienai vai nelielās ciešās grupās. Biežāk aug skābās augsnēs, izzūd pie pārmērīga nitrātu daudzuma.

Suga plaši izplatīta Ziemeļu puslodes mērenajos, subtropu un vēsajos reģionos, ievesta arī Jaunzēlandē, ir fiksēti daži atradumi ekvatoriālajā zonā.GBIF sugas atrašanas vietu karte

 Līdzīgas sugas 
Samtainais tumšais kātiņš ļauj samtaino mieteni atšķirt no jebkuras citas sēnes Eiropā. Arī Ziemeļamerikas avoti to sauc par vienu no visvieglāk atšķiramajām sēnēm savā reģionā.

 Lietošana pārtikā 
Samtainā mietene agrāk tika uzskatīta par neapšaubāmi ēdamu,Л.Лебедева, «Грибы», Госторгиздат, 1937., 70. lpp. bet mazvērtīgu sēni, kura lietojama, kamēr jauna, pēc novārīšanas (pēc daļas avotu — vairākkārtīgas) un sālīšanas.A.Balodis, “Rokasgrāmata sēņotājiem”, Liesma, 1974., 81. lpp. Kopš tās plaši lietotā radiniece kailā mietene tikusi atzīta par indīgu ar neprognozējami ilgu saindēšanās periodu, visas tai radnieciskās sēnes tiek turētas aizdomās par līdzīgu toksīnu un antigēnu saturēšanu, lai gan pilnvērtīgi pētījumi nav veikti,Smith AH, Weber NS (1980). The Mushroom Hunter's Field Guide. Ann Arbor, Michigan: University of Michigan Press. p. 211. ISBN 978-0-472-85610-7. bet nepilnīgi neuzrāda tādu kaitīgu vielu klātbūtni, kas nebūtu raksturīga lapiņu sēnēm vispār.Zhuk YT, Papilina VA. "Food value of the fungi Lactarius necator, Lactarius deliciosus and Paxillus atrotomentosus growing in western Siberia USSR". Rastitel'nye Resursy. 18 (2): 256—59. ISSN 0033-9946. Vairums mūsdienu avotu iesaka to neēst, tomēr liela daļa no tiem saglabā viedokli par jaunu sēņu lietojamību pēc novārīšanas.123Pilze. Samtfußkrempling, Samtfuß-Holzkrempling, Wurstsalatpilz  ESSBAR!Zeitlmayr L. (1976). Wild Mushrooms: An Illustrated Handbook. Hertfordshire, UK: Garden City Press. pp. 75—76. ISBN 0-584-10324-7.Roberts P, Evans S (2011). The Book of Fungi. Chicago: University of Chicago Press. p. 304. ISBN 978-0-226-72117-0.Світ грибів України. Свинуха товста, Свинуха чорна Vecas sēnes ir rūgtākas un var radīt gremošanas traucējumus un dažiem cilvēkiem pat saindēšanos,Musselius SG, Ryk AA, Lebedev AG, Pakhomova GV, Golikov PP, Davydov BV, Donova LV, Zimina LN, Platonova GA, Selina IE, Skvortsova AV (2002). "K voprosu o toksichnosti gribov vida svinushka tonkaia i tolstaia". Anesteziologiia I Reanimatologiia (2): 20—35. PMID 12226995. un tā kā ksilotrofu augļķermeņiem parasti ir ilgāks dzīves cikls nekā augsnes sēnēm, vecuma bojātos eksemplārus grūtāk atšķirt.

PSRS to kopā ar citām mietenēm līdz 1981. gadam iepirka valsts sēņu produktu lielražošanai, un 1970. gados to iepirkšanas cena Latvijas PSR bija līdzvērtīga bērzlapēm.A.Balodis, “Rokasgrāmata sēņotājiem”, Liesma, 1974., 127. lpp.

Sēnē esošais atromentīns, kas nosaka sēnes cepurītes brūno krāsu, tiek uzskatīts par antibakteriālu līdzekli.Zheng CJ, Sohn MJ, Kim WG (2006). "Atromentin and leucomelone, the first inhibitors specific to enoyl-ACP reductase (FabK) of Streptococcus pneumoniae". Journal of Antibiotics. 59 (12): 808–12. doi:10.1038/ja.2006.108. PMID 17323650.Holzapfel M, Kilpert C, Steglich W (1989). "Pilzfarbstoffe, 60 Über Leucomentine, farblose Vorstufen des Atromentins aus dem Samtfußkrempling (Paxillus atrotomentosus)". European Journal of Organic Chemistry (in German). 1989 (8): 797—801. doi:10.1002/jlac.198919890227.

 Atsauces 

 Ārējās saites 

 Mycobank 
 Index Fungorum 
 LMB Latvijā atrasto sēņu sugu saraksts 
 NCBI Taxonomy browser 

Kategorija:Mietenes
Kategorija:Neēdamās sēnes