Artūrs Šavlovs

Artūrs Leonards Šavlovs (; dzimis , miris ) bija amerikāņu fiziķis. Kopā ar Čārlzu Taunsu patentēja lāzeru (1960), veica arī pētījumus supravadītspējas un kodolrezonanses jomās.

 Dzīvesgājums 
Dzimis 1921. gada 5. maijā Ņujorkas štatā, Mauntvernonā, Artūra Šavlova un viņa sievas Helēnas, dzimušas Meisones, ģimenē. Viņa tēvs bija Latvijas ebreju imigrants no Rīgas. Kad Artūram bija trīs gadi, viņa vecāku ģimene pārcēlās uz pie mātes vecākiem uz Toronto. Studēja Toronto Universitātē, pēc kuras beigšanas dabūja darbu pie Kolumbijas Universitātes pasniedzēja Čārlza Taunsa (1949—1951), tad strādāja Bell Telephone Laboratories, Inc.. 1958. gadā Taunss un Šavlovs pierādīja, ka ir iespējams izgatavot gaismas lāzeru.
1961. gadā viņš kļuva par Stenforda Universitātes profesoru, šo amatu viņš ieņēma līdz 1996. gadam.

1981. gadā kopā ar Nikolaju Blūmbergenu un Kaju Sīgbānu saņēma Nobela prēmiju fizikā par ieguldījumu lāzerspektroskopijas izstrādē.

 Atsauces 

 Ārējās saites 

 Biogrāfija Nobela prēmijas mājaslapā 

Kategorija:Amerikāņu fiziķi
Kategorija:Nobela prēmijas laureāti fizikā
Kategorija:Ņujorkas štatā dzimušie