URAL (autoražotājs)

AO Avtomobilˈnyj zavod URAL (АО Автомобильный завод «УРАЛ», Automobiļu rūpnīca URAL) ir Krievijas autobūves uzņēmums, smago kravas mašīnu ražotājs. Rūpnīca ir dibināta 1941. gadā. Uzņēmuma galvenā rūpnīca un birojs atrodas Čeļabinskas apgabala Miasā.
AZ URAL īpašnieks ir pārvaldītājsabiedrība Obˈedinënnaja mašinostroitelˈnaja gruppa (Объединенная машиностроительная группа), kā patiesais labuma guvējs ir Dmitrijs Steržņovs.

URAL ražo kravas mašīnas un speciālo tehniku, to skaitā paaugstinātas pārgājamības.
2018. gadā URAL tirgus daļa Krievijā kravas mašīnas ar kravnesību virs 14 tonnām bija aptuveni 4 %.

 Vēsture 
Otrā pasaules kara laikā 1941. gada oktobrī, kad Vērmahts bija pietuvojies Maskavai, Staļina 1. valsts automobiļu rūpnīcu (ZIS) evakuēja uz Uļjanovsku. 30. novembrī PSRS Valsts aizsardzības komiteja pieņēma lēmumu par rūpnīcas pārvietošanu no Uļjanovskas uz Urālu pilsētu Miasu. Šī diena tiek uzskatīta par URAL dibināšanu. Uļjanovskā tika atstāts kravas mašīnu šasiju cehs, un vēlāk tur tika uzcelta Uļjanovskas automobiļu rūpnīca (UAZ).

Miasā 1939. gadā bija uzsākta aviobumbu rūpnīcas Nr. 316 celtniecība, un līdz šejienei bija paspēts uzbūvēt dzelzceļa atzaru. 1941. gada ziemā notika iekārtu montāža un ēku celtniecība. Pirmais rūpnīcas cehs darbu sāka 1942. gada martā, un aprīlī tika izlaista pirmā produkcijas partija. Sākotnēji Staļina Miasas automotoru rūpnīca ražoja dzinējus, pārnesumu kārbas un pakaļējos tiltus (arī tankiem) Maskavas un Uljanovskas rūpnīcām, un piegādāja lējumus ZIS Šadrinas filiālei. Tā kā valstij bija ļoti nepieciešamas automašīnas, Valsts aizsardzības komiteja 1943. gada 14. februārī pieņēma lēmumu  kravas mašīnu ražošanu pilnībā pārcelt no Uļjanovskas uz Miasu.

1944. gada 8. jūlijā tika izlaista pirmā trīs tonnu kravnesības 73 ZS mašīna ZIS-5V, kas bija vienkāršota ZIS-5 modifikācija. 1944. gada 30. septembrī bija saražots tūkstots automašīnu.

1951. gadā Urāla rūpnīcā sāka ražot uzlabotu modeli ZIS-5M (UralZIS-5M) ar 77 ZS dzinēju (dzinēja jauda vēlāk tika palielināta līdz 85 ZS). Uz UralZIS-5M šasijas bāzes sāka izlaist specializētās mašīnas: pašizgāzēju UralZIS-351, laistīšanas mazgāšanas mašīnu MPM-1, atkritumu vedēju MS-1, ugunsdzēsības mašīnu PMZ-11A.
1956. gadā ZIS-5M tika veiktas modifikācijas, un to sāka izlaist ar indeksu UralZIS-355.

1958. gadā tika izlaista UralZIS-355 uzlabota versija UralZIS-355M, kam bija metāla kabīne un 95 ZS dzinējs. Šīs mašīnas plaši pielietoja Kazahijā neskarto zemju apgūšanā un citos lauku rajonos. UralZIS-355M šasija tika izmantota dažāda aprīkojuma uzstādīšanai.
1958. gada 17. aprīlī PSRS Ministru Padome pieņēma lēmumu rekonstruēt Urāla autorūpnīcu augstas pārgājamības kravas mašīnu ražošanai.
1959. gadā Staļina Urāla automobiļu rūpnīca tika pārdēvēta par Urāla automobiļu rūpnīcu.

1961. gadā rūpnīca sāka ražot jaunas konstrukcijas mašīnu Ural-375. Šim modelim ar 5 t kravnesību bija trīs asu pilnpiedziņa (6 × 6), 40 cm klīrenss, ZIL ražots benzīna dzinējs ar 180 ZS jaudu. Kabīne tam bija ar noņemamu brezenta jumtu. Ural-375 sērijas mašīnas un ZIL-131 līdz 1979. gadam nomainīja PSRS bruņoto spēku galveno kravas mašīnu ZIL-157.
1964. gadā tika izlaists modelis Ural-375D ar vienlaidmetāla kabīni un metāla kravas platformu. Tika izlaists sedlu vilcējs Ural-375S.
1965. gadā tika izlaista modifikācija Ural-377 ar diviem velkošajiem tiltiem (6 × 4), kas bija paredzēts uzlabota seguma ceļiem, kā arī sedlu vilcējs Ural-377S.

1976. gadā uz Urāla automobiļu rūpnīcas bāzes tika izveidota Urāla kravas automašīnu ražošanas apvienība (Уральское объединение по производству грузовых автомобилей), Tajā iekļaujot galveno uzņēmumu, Čeļabinskas kalšanas presēšanas rūpnīca, Ceļabinskas autotraktoru piekabju mašīnbūves rūpnīca un Posevinas rezerves daļu rūpnīca.
1977. gadā rūpnīca sāka ražot modeli Ural-4320 ar dīzeļdzinēju un kravnesību 7 tonnas. Dzinēju tam piegādāja KAMAZ rūpnīca.

1981. gadā tika izlaists kāpurķēžu sniega un purvu transportieris Ural-5920.
1980. gados tika izlaists lauksaimniecības pašizgāzējs Ural-5557.
1986. gada 21. februārī tika saražota Urāla rūpnīcas miljonā automašīna.
1989. gadā rūpnīca izlaida četrasu (8 × 8 / 4) modeli Ural-5323 ar KAMAZ unificētu kabīni.

Pēc PSRS sabrukuma 1990. gados rūpnīca piedzīvoja ražošanas kritumu. 
1990. gadu sākumā tā tika privatizēta, daļu uzņēmuma kapitāldaļu ieguva rūpnīcas darbinieki.
1992. gadā tika izlaists modelis Ural-5322 ar modernāku kabīni un KDZ ražoto gaisa dzesēšanas dīzeļdzinēju pēc Deutz licences.
1993. gada pavasarī KAMAZ dzinēju rūpnīcā notika ugunsgrēks, tādēļ pārtrūka dzinēju piegādes. URAL mašīnām sāka uzstādīt Jaroslavļas motoru rūpnīcā ražotos dīzeļdzinējus.

1992. gadā tika sākta sadarbība ar Itālijas autoražotāju Iveco, Urāla rūpnīcā montējot Iveco kravas mašīnas. 1993. gada janvārī tika izlaists pašizgāzējs Iveco UralAZ 330-30ANW ar 306 ZS Deutz dzinēju.
1994. gadā AZ Ural, Iveco un Gazprom dibināja kopuzņēmumu Iveco-UralAZ (kopš 2009. gada Iveco-AMT) lielas kravnesības mašīnu ražošanai.

1999. gadā rūpnīcā tika sākta ražošanas rekonstrukcija.
2000. gadā uzņēmums tika reorganizēts par atvērtu akciju sabiedrību OAO Avtomobilˈnyj zavod URAL. 2001. gadā tā 51 % kapitāldaļu ieguva pārvaldītājsabiedrība RusPromAvto, kuras direktors bija Dmitrijs Steržņovs.
No 2003. gada sākās ražošanas pieaugums par 30 % gadā.

2005. gadā RusPromAvto tika restrukturizēts, un uz tā ražošanas aktīvu bāzes tika izveidota uzņēmumu grupa GAZ (Группа ГАЗ), kuras 65 % kapitāldaļu ieguva Oļegam Deripaskam piederošais uzņēmums Russkie mašiny.

2012. gadā tika izlaista jauna paaugstinātas kravnesības mašīnu saime Ural-6370 (6 × 6) ar dzinēju zem kabīnes
2014. gadā uzņēmums sāka ražot jaunu mašīnu saimi Ural-M uz Ural-4320 šasijas bāzes ar dažādām riteņu formulām: 6 × 6, 4 × 4 kā ar tradicionālo motora pārsegu, tā arī ar dzinēju zem kabīnes.
2016. gadā tika izlaista jauna paaugstinātas pārgājamības mašīnu saime URAL NEXT (6 × 6 un  6 × 4), kas paredzēta civilajiem lietotājiem.
2016. gadā AZ Ural sāka ciest zaudējumus.

2018. gada aprīlī ASV sankciju sarakstā iekļāva uzņēmumu Russkie mašiny par Oļega Deripaskas dalību Krievijas iejaukšanās ASV prezidenta vēlēšanās.
2018. gada decembrī GAZ nolēma pārdot AZ Ural un speciālās tehnikas nodaļu RM-Tereks.
2020. gada 28. februārī GAZ grupa pabeidza 100 % AZ Ural, 100 % RM-Tereks un 47,2 % Jaroslavļas motoru rūpnīcas kapitāldaļu pārdošanu uzņēmumam Obˈedinënnaja mašinostroitelˈnaja gruppa, kas piederēja Dmitrijam Steržņovam, kurš bija Oļega Deripaskas draugs no augstskolas laikiem.

 Galerija 

 Atsauces 

 Ārējās saites 

 URAL

Kategorija:Krievijas autoražotāji
Kategorija:Miasa