Mazā Ļahova sala

Mazā Ļahova sala (, ) ir neapdzīvota sala Krievijas Federācijas galējos ziemeļos Ziemeļu Ledus okeānā, Ļahova salu grupā. Administratīvi ietilpst Sahas Republikas Bulunas ulusā. Salu pirmais 1760. gados atklāja evenu mednieks un tirgonis Eterikēns,ИМЕНА НА КАРТЕ АРКТИКИ. Этерикан tā vārdā nosaukts jūrasšaurums starp Lielo un Mazo Ļahova salām.

 Ģeogrāfija 
Sala izvietojusies Ļahova salu ziemeļos, to otra lielākā sala. Rietumos tās krastus apskalo Laptevu jūra, austrumos — Austrumsibīrijas jūra. Dienvidaustrumos Eterikēna šaurums to atdala no Lielās Ļahova salas, bet Saņņikova šaurums ziemeļos — no Koteļnijas salas. Salu veido galvenokārt irdeni mūžīgā sasaluma ieži un fosilais ledus. Salas reljefs līdzens, augstākais punkts ir 33 m vjl. Daudz gravu un termokarsta ezeru.Определение "Ляховские острова" в Большой Советской Энциклопедии Krastu nogāzēs, ko veido fosilo ledu sedzoša smilts un māla augsne, bieži tiek atrastas seno dzīvnieku (mamutu, degunradžu, zirgu) un augu paliekas.Малоляховский мамонт Salā valda arktiskais klimats.

 Atsauces 

Kategorija:Krievijas salas
Kategorija:Laptevu jūra
Kategorija:Austrumsibīrijas jūra
Kategorija:Jaunsibīrijas salas