Siguldas novads

Siguldas novads ir Latvijas 2021. gada administratīvi teritoriālās reformas gaitā 2021. gada 1. jūlijā izveidota Latvijas pašvaldība, kurā tika apvienots agrākais Siguldas novads, Inčukalna novada Inčukalna pagasts, Krimuldas novads un Mālpils novads. Robežojas austrumos ar Cēsu novadu, ziemeļos ar Limbažu novadu, rietumos ar Saulkrastu, Ādažu un Ropažu novadiem, kā arī dienvidos ar Ogres novadu. Novada centrs atrodas Siguldas pilsētā.

 Teritoriālais iedalījums 
Siguldas novads sastāv no 1 pilsētas un 7 pagastiem: Allažu pagasts, Inčukalna pagasts, Krimuldas pagasts, Lēdurgas pagasts, Mālpils pagasts, Mores pagasts, Siguldas pagasts un Siguldas pilsēta.

 Daba 
Ģeogrāfiski novads tiek dalīts divās daļās. Gaujas labajā krastā atrodas Idumejas augstienes Limbažu viļņotais līdzenums. Pie augstienes pieskaita arī Gaujas senleju abos tās krastos. Kreiso krastu gandrīz visu aizņem Viduslatvijas zemienē ietilpstošā lēzeni paugurainā Madlienas nolaidenuma ziemeļu mala, robežojoties ar Vidzemes augstieni austrumos un Ropažu līdzenumu rietumos. Ģeoloģiski novada dienvidu daļā dominē augšdevona Franas stāva, bet ziemeļos vidusdevona nogulumi. Derīgie izrakteņi: smilts un grants (Lorupe).Latvijas ģeogrāfijas atlants. "Jāņa sēta", 2020

Vidējā temperatūra: -5,5 — -6 ° C janvārī, +17 ° C jūlijā. Nokrišņu daudzums 750—850 mm gadā.

 Upes 
Novada ziemeļdaļa ietilpst Gaujas baseinā, neliela daļa ziemeļrietumos Baltijas jūras baseinā, dienvidu daļa Daugavas baseinā. Lielākās upes:
 Gaujas baseina — Gauja, labajā krastā Brasla un Loja, kreisajā krastā Vējupīte, Lorupe, Egļupe un Inčupīte.
 Daugavas baseina — Lielā Jugla un tās satekupes Suda un Mergupe.
 Baltijas jūras baseina — Aģe.

 Ūdenstilpes 
Lielu ezeru novadā nav, lielākie — Aijažu ezers (3,1 km²) un Aģes ezers (1,1 km²).

 Dabas aizsardzība 
Ievērojamu daļu novada centrā un ziemeļos aizņem Gaujas nacionālais parks (tai skaitā Nurmižu gravu rezervāts, Inciema senkrasta rezervāts un Turaidas muzejrezervāts). Ziemeļos dabas liegumi Laugas purvs, Lielais un Pemmes purvs, Linezers, dienvidos Mazie Kangari, Ezernieku karsta kritenes un Mežmuižas avoti.

 Vēsture 
Siguldas apkārtne bijusi intensīvi apdzīvota no 1. gt. p.m.ē. Senatnē Siguldas apkārtnē dzīvojušas zemgaļu ciltis (tā sauktie Gaujas zemgaļi), kas atstājušas zemgaļiem un sēļiem raksturīgos uzkalniņu kapus, taču 9.-11. gadsimtā šeit jau konstatējama pie somugriem piederošā lībiešu (Gaujas lībiešu) jeb līvu kultūra.Latvijas PSR vēsture, 1. sējums, kartes 94.-95. lpp. Rīga, "Zinātne", 1986. 13. gadsimta sākumā novada teritorijas lielākā daļa bija pakļauta Turaidai Gaujas labajā krastā un Satezelei kreisajā. Pēc krustnešu iebrukuma Turaidas valdītājs Kaupo kļuva par to uzticamu sabiedroto un katoli, 1204. gadā apmeklēja Romu. 1206. gadā katoļu priesteris Alebrands kristīja Gaujas līvus un uzcēla Kubeseles baznīcu (). 1206. gadā līvu sacelšanās laikā, Turaidas līvi padzina krustnešu sabiedroto Kaupo un nopostīja viņa īpašumus. Lai atgūtu savu zaudēto stāvokli, Kaupo vadīja krustnešu un to sabiedroto zemgaļu kopīgo uzbrukumu Turaidas pilij. Pēc tam Gaujas līvu zemes sadalīja Rīgas arhibīskapija un Zobenbrāļu ordenis (no 1237. gada Livonijas ordenis), Kaupo novads ar divām pilīm (castrum magnum Cauponis un castrum Cauponis, tagadējo Turaidas un Krimuldas pilsdrupu tuvumā), tāpat kā citas novada Gaujas labā krasta zemes, nokļuva bīskapa Alberta tiesā. Kreisais krasts, izņemot nelielu daļu ap Sidgundu, kļuva par ordeņa īpašumu. 1212. gadā notika kopīga līvu un latgaļu Autīnes sacelšanās, kura cieta sakāvi pie Satezeles.

Pēc Kaupo nāves 1217. gadā Krimuldas novada zemi ieguva Rīgas Domkapituls, vēlāk tā atradās Rīgas arhibīskapijas Turaidas fogtu pārvaldībā. Novada dienvidos Mālpils apkaimi ieguva Idoves (castrum Yodoven) pilskungs Manegints (Meningen), kurš 1207. gadā kļuva par ordeņa vasali un turpināja pārvaldīt savas zemes. Sidgundas apkaimē esošās Daugavas lībiešu zemes ieguva Livonijas bīskapija, kas 1255. gadā tika pārveidota par Rīgas arhibīskapiju.

1345. gadā līvi ievēlēja savu ķēniņu un vēlējās atbrīvoties no Livonijas ordeņa mestra virsvaras. Vartbergas Hermaņa Livonijas hronika aprakstā par Lietuvas dižkunigaiša Aļģirda iebrukumu Līvzemē pieminēts, ka kāds vārdā nenosaukts līvu vecākais (), kuru iedzīvotāji bija izvēlējuši par savu ķēniņu (regem constitutum) Siguldā ticies ar dižkunigaiti un piedāvājis kopā ar viņu iekarot visu zemi un padzīt Livonijas mestru Burhardu. Pēc nostāsta, leišu lielkungs atbildējis: "Zemniek, tu nebūsi te karalis" un pavēlējis viņam nocirst galvu.Indriķis Šturms. Latvijas vēsture 1290-1500. Rīga, Daugava, 1997. 400 lpp.

Mālpils pagasta pārvaldei starp 1386. un 1413. gadu Mergupes upes krastā tika uzcelta Livonijas ordeņa Lemburgas pils, kuras nosaukumu skaidro kā līvu vietvārdu (lembit — virsaitis, urga— upe), kas pārgājis vācu valodā kā (Lehm + burg — "māla pils"). Rīgas arhibīskapam pakļautās novada dienviddaļas zemes tika pārvaldītas no Suntažos uzbūvētās pils.

Livonijas kara rezultātā novads nonāca Polijas-Lietuvas kopvalsts kontrolē kā Pārdaugavas Livonijas hercogistes daļa. 1629. gadā Zviedrija ar miera līgumu apstiprināja savas tiesības uz Vidzemi.

Pēc Lielā Ziemeļu kara 1721. gadā novads nonāca Krievijas Impērijas kontrolē un ietilpa Vidzemes guberņas Rīgas apriņķī. Krimuldu 1726. gadā ieguva kapteinis Kārlis Hermersens, bet 1817. gadā kņazi Līveni, kas sevi uzskatīja par līvu ķēniņa Kaupo pēcnācējiem.
Pirms 1760. gada Mālpils un Vites muižas ieguva Vidzemes guberņas landrāts Gustavs Vilhelms fon Taube, kas uzcēla savu mītni tagadējās Mālpils kungu mājas vietā un iekārtoja muižas parku ar dīķiem. 1905. gada revolūcijas laikā Mālpils muiža tika nodedzināta, bet līdz 1911. gadam to atjaunoja pēc arhitekta Vilhelma Bokslafa projekta.

Neatkarības kara laikā 1918.-1919. gadā pie Inčukalna notika svarīga kauja starp landesvēru un sarkanajiem strēlniekiem. 1944. gada septembrī pie Mores notika Mores kaujas starp latviešu leģionu un Sarkano armiju.

Pirmoreiz Siguldas novadu izveidoja 2003. gada 1. jūnijā, un tobrīd tā sastāvā ietilpa Siguldas pilsēta, Siguldas pagasts un Mores pagasts. Teritoriālās reformas rezultātā 2009. gada 1. jūlijā Siguldas novads tika apvienots ar Allažu pagastu. 2021. gada 1. jūlijā Siguldas novads tika apvienots ar Krimuldas un Mālpils novadiem, kā arī Inčukalna novada Inčukalna pagastu.

 Iedzīvotāji 

 Iedzīvotāju skaita izmaiņas 
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.

 Apdzīvotās vietas 

+ Lielākās apdzīvotās vietas N#  Nosaukums  Statuss  Pagasts  Iedzīvotāji (2025)LĢIA.gov.lv Vietvārdu datubāze 16.01.2025 1.  Sigulda  Pilsēta  —  15 369 2.  Inčukalns  Ciems  Inčukalna  2 179 3.  Mālpils  Ciems  Mālpils  1 970 4.  Ragana  Ciems  Krimuldas  1 225 5.  Gauja  Ciems  Inčukalna  799 6.  Allaži  Ciems  Allažu  689 7.  Inciems  Ciems  Krimuldas  541 8.  Lēdurga  Ciems  Lēdurgas  523 9.  Egļupe  Ciems  Inčukalna  460 10.  Sidgunda  Ciems  Mālpils  380

 Nacionālais sastāvs 

 Pašvaldība 

 Saimniecība 

 Transports 
Siguldas novadu šķērso divi galvenās nozīmes autoceļi —  (Rīga—Sigulda—Igaunijas robeža (Veclaicene)) un  (Inčukalns—Valmiera—Igaunijas robeža (Valka)). Abi ceļi sadalās netālu no Krustiņiem. Turpat abi galvenie autoceļi krustojas ar reģionālās nozīmes autoceļu  (Inčukalns—Ropaži—Ikšķile). Caur novada vienīgo pilsētu Siguldu iet tikai viens no galvenās nozīmes autoceļiem — A2, kas pilsētas dienvidos krustojas ar reģionālās nozīmes autoceļu  (Inciems—Sigulda—Ķegums). Autoceļš P8 šķērso visu Siguldas pilsētu un beidzas krustojuma ar autoceļu A3 Inciemā. Pirms Siguldas pilsētas, autoceļš P8 Mālpilī krustojas ar autoceļu  (Garkalne—Alauksts). Pie Plānupes autoceļš P3 krustojas ar autoceļu P10. Turaidā autoceļš P8 krustojas ar autoceļu  (Ragana—Turaida). Vēl viens svarīgs autoceļa mezgls atrodas Raganā, kur krustojas A3 un P7, kā arī  (Saulkrasti—Sēja—Ragana) un  (Ragana—Limbaži). Gar novada rietumu teritoriju šķērso arī autoceļš  (Augšlīgatne—Skrīveri).

Novada teritoriju šķērso arī dzelzceļa līnija Rīga—Lugaži, uz kuras novada teritorijā atrodas 3 stacijas — Vangaži, Inčukalns un Sigulda un viena pietura Egļupe.

 Izglītība 

 Sports 

 Kultūra 

 Reliģija 

 Ievērojami novadnieki 
 Johans Gotfrīds Ageluts (Ageluth 1763—1848) Mālpils draudzes mācītājs, latviešu garīgo dziesmu autors un Latviešu literārās biedrības dibinātājs (1824)
 Garlībs Merķelis (1769—1850), rakstnieks, publicists
 Juris Caunītis (1826—1861), skolotājs, žurnālists, sabiedriskais darbinieks, jaunlatvietis
 Kārlis Kasparsons (1865—1962), sabiedriskais darbinieks, publicists, ārsts, politiķis
 Fēlikss Lūkins (1875—1934), ārsts oftalmologs, homeopāts
 Teodors Zaļkalns (1876—1972), tēlnieks
 Rūdolfs Klinsons (1889-1941), Latviešu strēlnieku virsnieks, Latvijas brīvības cīņu dalībnieks, ģenerālis (1936), Latgales divīzijas komandiera palīgs (1936-1940)
 Jānis Sudrabkalns (1894—1975), dzejnieks
 Milda Lauberte (1918—2009), šahiste, trīspadsmitkārtēja Latvijas čempione šahā
 Gunārs Skriba (1929—2020), mežsaimnieks, pirmais Gaujas nacionālā parka direktors

 Ievērojamas vietas 

 Attēlu galerija 

 Atsauces 

 Ārējās saites 

 Skatīt arī 


Kategorija:Latvijas novadi