Karls Vestergrēns

Karls Oskars "Kalle" Vestergrēns (; dzimis , miris ) bija zviedru grieķu-romiešu stila un brīvā stila cīkstonis, 1920., 1924. un 1932. gada vasaras olimpisko spēļu čempions, 1922. gada pasaules čempions un trīskārtējs Eiropas čempions.

 Biogrāfija 
Ar cīņas sportu Karls Vestergrēns sāka nodarboties 1911. gadā 16 gadu vecumā sporta klubā IK Sparta Malmö un drīz kļuva par vienu no labākajiem zviedru cīkstoņiem. Pirmā pasaules kara dēļ savu pirmo starptautisko panākumu viņam bija jāgaida līdz 1920. gadam, kad viņš vasaras olimpiskajās spēlēs ieguva olimpisko zelta medaļu vidējā svarā, finālā pieveicot somu cīkstoni Arturu Lindforsu.

1924. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē Vestergrēns cīnījās pussmagā svara kategorijā (līdz 82,5 kg). Viņš uzvarēja visas savas divcīņas (finālā zviedru cīkstoni Rūdolfu Svensonu) un otro reizi pēc kārtas kļuva par olimpisko čempionu. Šajā olimpiādē Vestergēns piedalījās arī brīvās cīņas sacensībās pussmagā svara kategorijā (līdz 87 kg). Pusfinālā viņš zaudēja nākamajam čempionam Džonam Spellmanam, pēc tas cīņā par sudrabu Rūdolfam Svensonam un no dalības turnīrā par bronzas medaļu atteicās.

1925. gadā viņš izcīnīja Eiropas čempiona titulu.

1928. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Amsterdamā viņš cīnījās svara kategorijā līdz 82,5 kilogramiem (pussmagais svars) un tika uzskatīts par nepārprotamu turnīra favorītu. Tomēr jau pašā pirmajā cīņā pēc punktiem negaidīti zaudēja Onni Pellinenam (Somija) un, sarūgtināts, neievēroja svara režīmu, tādēļ nākamajā dienā neatbilda svaram kategorijai un izstājās no turnīra.

1930. un 1931. gadā viņš ieguva Eiropas čempionu titulu.

1932. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Losandželosā Vestergrēns cīnījās svara kategorijā virs 87 kilogramiem (smagais svars). Viņa kategorijā bija tikai 5 dalībnieki, sacensības tika rīkotas pēc apļa sistēmas, jebkurš cīņas rezultāts, izņemot plecu uzvaru, nesa soda punktus. 5 soda punktu saņemšanas gadījumā dalībnieks izstājās no turnīra. Pirms pēdējās kārtas vadībā bija Nikalauss Hiršls, kuram bija tikai 3 soda punkti, Vestergrēns (kurš pieveica Hiršlu) ar 4 punktiem palika otrajā vietā, bet Josefs Urbans (zaudēja Vestergrēnam) bija trešajā, arī ar 4 punktiem. Tādējādi zelta medaļas liktenis tika izlemts pēdējās kārtas Urbana un Hiršla cīņā. Tās 11 minūtē Josefs Urbans guva plecu uzvaru. Rezultātā izrādījās, ka Kārlis Vestergrēns, gūstot 4 soda punktus, bija pirmajā vietā un ieguva zelta medaļu.

Pēc olimpiādes Karls Vestergrēns 1933. gadā Eiropas čempionātā palika trešais. Pēc tam aizgāja no lielā sporta, strādāja par ekspeditoru, autobusu vadītāju Malmē un audzēja baložus. Miris 1958. gadā.

Par saviem sasniegumiem cīņas sportā kā viens no pirmajiem 2003. gada septembrī viņš tika iekļauts starptautiskajā cīņas sporta slavas zālē.

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Kategorija:1895. gadā dzimušie
Kategorija:1958. gadā mirušie
Kategorija:Zviedrijas cīkstoņi
Kategorija:1920. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Kategorija:1924. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Kategorija:1928. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Kategorija:1932. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Kategorija:Pasaules čempioni grieķu-romiešu cīņā
Kategorija:Malmē dzimušie
Kategorija:Olimpiskie zelta medaļnieki cīņas sportā
Kategorija:Zviedrijas olimpiskie zelta medaļnieki