Moldovas pasts

Moldovas pasts () ir valsts pasta pakalpojumu sniedzējs Moldovā. Moldovas teritorijā tam ir 1146 pasta nodaļas.

 Vēsture 

 19. gadsimts 

Pēc 1806.—1812. gada krievu—turku kara un Moldovas pašreizējās pamatteritorijas pievienošanas Krievijas Impērijai tās gubernators, moldāvu bajārs Skarlats Sturdza deva tiesības organizēt pasta nodaļu. 1818. gadā, izveidojoties Besarābijas guberņai, provinciālā nodaļa Kišiņevā ar pasta stacijām pārējā tās teritorijā kļuva par guberņas pasta iestādi. 1850. gadā guberņā bija 50 pasta staciju. Kopš 1854. gada sāka iznākt vietējā prese, kuru arī izplatīja pasts. Pēc Krimas kara dienvidu Besarābija (mūsdienās sadalīta starp Moldovu un Ukrainu) tika nodota Moldovas kņazistei un vēlāk Rumānijai, tomēr to līdz 1859. gadam turpināja apkalpot Kišiņeva. Privāto korespondenci piegādāja policijas izsūtāmie kā gabaldarbu, kas bieži radīja grūtības.Бабич В. Сорокское земство // Филателия. — 1993. — № 7. — С. 46—50.

1857. gadā kā kopējās impērijas modernizācijas sastāvdaļa Moldovas pasts tika reorganizēts saskaņā ar kopējo valsts programmu, izveidotas jaunas pasta nodaļas un sakaru maršruti, tika ieviesti pastnieki ar stabilu algu, parādījās pastkastes, 1858. gadā Rumānijas Jasos tika izdotas pirmās vietējās Moldovas kņazistes pastmarkas ar buļļa galvu, pasta ragu, piecstaru zvaigzni un uzrakstu kirilicā, kuras šai gadā tika izmantotas arī tai pakļautajā dienvidu Besarābijā. Pārējā Besarābijā lietoja Krievijas pastmarkas.

Ar 1865. gadu tika apvienotas Besarābijas pasta un telegrāfa iestādes. Pēc Krievijas 1869. gada teritoriālās reformas trijos no septiņiem Besarābijas apriņķiem — Orgejevas, Soroku un Jasu — tika izveidotas vietējā pasta iestādes () ar savām pastmarkām, no kurām visilgāk pastāvēja Orgejevas apriņķa kopienas pasts — no 1872. līdz 1914. gadam.Оргеевского уезда земская почта // Большой филателистический словарь / Н. И. Владинец, Л. И. Ильичёв, И. Я. Левитас, П. Ф. Мазур, И. Н. Меркулов, И. А. Моросанов, Ю. К. Мякота, С. А. Панасян, Ю. М. Рудников, М. Б. Слуцкий, В. А. Якобс; под общ. ред. Н. И. Владинца и В. А. Якобса. — М.: Радио и связь, 1988. — 320 с. — 40 000 экз. — ISBN 5-256-00175-2.

 20. gadsimts 

1918. gadā, Besarābijai pievienojoties Rumānijai, attiecīgi mainījās arī pasta darbības organizācija. 1927. gadā Rumānijas pastu sadalīja 10 reģionālās pārvaldēs, viena no kurām atradās Kišiņevā. Vairums pasta sūtījumu pa valsti tika piegādāti ar vilcieniem.

1944. gadā Otrā pasaules kara laikā Besarābijā kā Moldāvijas PSR tika atjaunota PSRS kontrole. 1945. gadā Kišiņevā tika izveidota sakarnieku arodskola ar ap 200 skolniekiem. 1950. gados par galveno piegādes līdzekli starp pilsētām bija kļuvis autotransports, lai gan tika izmantots arī dzelzceļš un pat aviācija. Vietējie pastnieki bieži pārvietojās ar divriteņiem,— tā, 1960. gadā pastniekiem bija izsniegti 1700 divriteņi.

 Mūsdienu Moldovas pasta izveide 
PSRS sabrukšanas periodā PSRS, vēlāk — Krievijas armija atdalīja no Moldovas PSR tās austrumdaļu — Piedņestras Moldāvu Republiku, kura pašlaik saglabā faktisku neatkarību no Moldovas un neietilpst tās pasta sistēmā. Tomēr tā lieto Moldovas pastmarkas sūtījumiem uz ārpasauli, jo Vispasaules Pasta savienība neatzīst Transnistrijas neatkarību.

1991. gadā Moldova atdalījās no PSRS, sākotnēji saglabājot veco pasta struktūru.

Moldovas pasts kā organizācija tika radīts 1993. gada aprīlī, pēc Sakaru un informācijas tehnoloģiju ministrijas rīkojuma sadalot telekomunikāciju sektoru apkalpojošās valsts organizācijas. Tomēr jau pirms tam, 1992. gada beigās Moldovas pasts kļuva par Vispasaules pasta savienības locekli.

 Atsauces 

 Literatūra 
 Dinu Poștarenco. Poșta Moldovei. File de istorie. Chişinău 2000. Editura Civitas. ISBN 9975-936-59-8

 Ārējās saites 

 Oficiālā vietne 
 Moldovas Filatēlistu biedrības vietne

Kategorija:Pasts
Kategorija:Moldovas saimniecība