Augstais lāčpurns

Augstais lāčpurns (Morchella elata) ir Latvijā reta lāčpurnu ģints sēne, kuras augļķermeņi pēc apstrādes ir ēdami.

 Taksonomija 
Tāpat kā pārējo sēņu sistemātiku, XXI gadsimta sākumā arī lāčpurnu klasifikāciju zinātnieki ģenētisko pētījumu rezultātā sākuši revidēt un šis process paredzami aizņems vēl vairākas desmitgades. Kamēr tas nav noslēdzies, Latvijas avoti lieto veco sistemātiku. Augstā lāčpurna gadījumā no jaunajiem pētījumiem izriet, ka Amerikas kontinentā augošie "augstie lāčpurni" pārstāv atsevišķas sugas, nevis ir augstā lāčpurna lokālas formas.True morels (Morchella, Pezizales) of Europe and North America: evolutionary relationships inferred from multilocus data and a unified taxonomy Franck Richard, Jean-Michel Bellanger, Philippe Clowez, Karen Hansen, Kerry O’Donnell, Alexander Urban, Mathieu Sauve, Régis Courtecuisse & Pierre-Arthur Moreau

 Sēnes apraksts 
 Cepurīte: tumši brūna vai tumši pelēka, jaunībā nedaudz gaišāka. Forma vārpstveida, cepurīte gandrīz pilnībā saaugusi ar kātiņu, doba, ārpusē ar tumšāku kroku tīklu, kurš veido neregulārus, šūnām līdzīgus iedobumus. Gareniskās krokas ir izteiktākas. Platums līdz 8 cm, augstums parasti līdz 10 cm. Mīkstums trausls, bez īpašas smaržas un garšas.
 Kātiņš: balts līdz dzeltenīgam, reti iesārts, miltains, dobs. Garums līdz 10 (20) cm, resnums 1—3 cm. 
 Sporas: elipsoidālas, gludas, bezkrāsainas, sporu nobirums blāvā krēma vai brūnganā krāsā, vienšūnas, ar eļļas pilieniem, 18-25/11-15 µm.
 Aski: cilindriski, 280—300x18—20 µm, katrā askā 8 sporas.

 Augšanas apstākļi 
Saprofīts. Aug pa vienam vai grupās aprīļa beigās un maijā lapu un skuju koku mežos, arī dārzos un pagalmos, bagātīgā augsnē, ābolu pūšanas vietās,Ēst vai neēst – tāds ir jautājums Latvijas Dabas muzeja blogs, 2011 zem dzīvžogiem vai skujkoku mizu mulčā. Paretam kāpu smiltājos. Reizēm masveidīgi izdegumos. Sastopams Eiropā, lokālās formas vai vizuāli neatšķiramas citas radnieciskas sugas arī Vidusāzijā, Austrālijā un Ziemeļamerikā.

 Barības vērtība 
Tāpat kā citi Eiropas lāčpurni, augstvērtīga un pasaulē populāra ēdamā sēne.
Ēdams pēc vismaz 10 minūšu termiskas apstrādes, kas samazina tajā iespējami esošo neidentificēto toksīnu daudzumu. Dažiem alerģiskiem indivīdiem izsauc nelielus un diennakts laikā pārejošus gremošanas trakta vai nervu sistēmas traucējumus, tāpēc pirmoreiz ēdot lāčpurnus, ieteicams sākt ar nelielu porciju.

 Mākslīgā audzēšana 
Ķīnā tiek veikti mēģinājumi audzēt augstos lāčpurnus un to klada radnieciskās sugas. Pašreizējais komerciālais efekts ir neliels lāčpurnu micēlija ātrās novecošanās dēļ.Morphological and ultrastructural examination of senescence in Morchella elata. He P, Cai Y, Liu S, Han L, Huang L, Liu W. (2015) PMID: 26281756 DOI: 10.1016/j.micron.2015.07.010

 Līdzīgās sugas 
Līdzīgi ir smailie lāčpurni, kuru kātiņš ir pie cepurītes ir ievērojami tievāks par to, kamēr augstajam lāčpurnam tas pie savienojuma ir gandrīz līdzīgs cepurītes resnumam. Visi lāčpurni, ar kurām Latvijā šo sugu var sajaukt, ir ēdami. Bisītes jeb ķerveļi un ķēvpupi atšķiras no lāčpurniem ar savu virsmu, kura vienmēr ir izlocīti krunkaina, kamēr lāčpurniem — tīkloti šūnaina.

 Skatīt arī 
 Sēņošana
 Sēnes kulinārijā
 Sēņu audzēšana
 Lāčpurnu ģints

 Atsauces 

 Ārējās saites 

 Index Fungorum
 Mycobank
 Mikologu biedrība: Latvijā konstatētās sēņu sugas 

Kategorija:Lāčpurni
Kategorija:Ēdamās sēnes
Kategorija:Asku sēnes