Pjotrs Skarga

Pjotrs Skarga (, , ; dzimis , miris ) bija jezuīts, sludinātājs, polemists un agiogrāfs, viens no Polijas—Lietuvas kontrreformācija līderiem, pirmais Viļņas universitātes rektors, viens no Brestas baznīcas ūnijas galvenajiem ideologiem. Kopā ar jezuītu principālu Kampanu un pāvesta legātu Posevīno dibināja jezuītu kolēģijas Polockā, Rīgā un Tērbatā.

 Dzīvesgājums 
Dzimis Grujecā kā Pjotrs Povenskis (). Studēja Krakovā, Vīnē un Romā. No 1573. līdz 1584. gadam dzīvoja Viļņā. No 1574. līdz 1579. gadam šeit vadīja jezuītu kolēģiju, bet no 1579. līdz 1584. gadam bija pirmais Viļņas universitātes () rektors. 1588. gadā kļuva par karaļa Sigismunda III galma sludinātāju. Iestājās par Seima varas samazināšana un karaļa varas nostiprināšanu. Uzskatīja, ka valsts konsolidācijas nolūkos nepieciešams apvienot katoļu un pareizticīgos iedzīvotājus, bija viens no 1596. gada Brestas baznīcas ūnijas galvenajiem ideologiem un aktīvi piedalījās tās noslēgšanā. 

 Darbi 
No Skargas darbiem vispazīstamākie ir 1579. gadā izdotās "Vecās un Jaunās derības svēto dzīves" (), kas kļuva par poļu literatūras agrīno klasiku, kā arī 1597. gadā publicētais darbs "Seima sprediķi" (Kazania sejmowe), kurā kritizēta Polijas Seima nespēja pieņemt lēmumus un valsts reliģiskā tolerance. Darbs kļuva populārs 19. gadsimta otrajā pusē, kad poļu intelektuāļi mēģināja saprast Polijas valsts bojēejas cēloņus iepriekšējā gadsimtā. To savos darbos apcerējuši tādi autori kā Adams Mickevičs un Jans Matejko. 

 Ārējās saites 

Pjotrs Skarga Internetowy Polski Słownik Biograficzny  

 Atsauces 

Kategorija:1536. gadā dzimušie
Kategorija:1612. gadā mirušie
Kategorija:Jezuīti
Kategorija:Poļu valodā rakstošie
Kategorija:Mazovijas vojevodistē dzimušie