Minimālā alga

Minimālā alga ir noteiktā minimālā atlīdzība stundā, dienā, nedēļā vai mēnesī (gadā), ko darba devējs var maksāt savam darbiniekam un par kuru darbinieks var likumīgi pārdot savu darbu.

Minimālās algas var izveidot likumīgi un neformāli, piemēram, parakstot nozaru nolīgumu starp apvienību un konsolidētu darba devēju (tarifu nolīgums).

Lai gan daudzās valstīs tiek izmantota minimālā alga, nav viennozīmīga viedokļa par ieguvumiem un kaitējumu, kas rodas šāda minimuma izveidē.

Visas valstis, tostarp Krievija, nav ratificējušas Starptautiskās Darba organizācijas konvenciju Nr. 131 "Par minimālajām algām 1970. gadā". Līdz 2015. gada beigām 52 valstis ratificēja Konvenciju Nr. 131, tostarp 11 valstis pēc 2000. gada. Ar attiecīgiem tiesību aktiem vai saistošiem koplīgumiem vairāk nekā 90% no minimālo algu dalībvalstīm ir noteikušas vienu vai vairākas minimālās algas. Tas nenozīmē, ka visās valstīs minimālā alga aptver lielāko daļu darba ņēmēju vai tiek regulāri pārskatīta, tomēr tas parāda, ka minimālās algas ir derīgas lielākajā daļā pasaules valstu. 
Daudzās no šīm valstīm politisko debašu priekšmets ir ne tikai minimālās algas lietderība, bet arī veids, kā sasniegt attiecīgā mehānisma efektivitāti.

 Minimālās algas mērķi 
Minimālā alga ietekmē zemāko apmaksāto darbinieku darbu. Pirmoreiz šī regulēšanas metode tika piedāvāta kā cīņa pret "svīšanas" nozarēm, jo ​​tiek uzskatīts, ka to īpašnieki, kuriem ir tirgus ietekme, nosaka "netaisnīgu" cenu saviem darbiniekiem. Šīs problēmas risinājuma pamatā ir pārliecība, ka tirgus nespēj patstāvīgi noteikt "taisnīgu" cenu par vismazāk attīstīto strādnieku darbu. Tādēļ vienīgais veids, kā atrisināt šo problēmu, ir administratīvi mainīt algu struktūru un tādējādi pārdot ienākumus. 
Šajā sakarā minimālā alga tiek uzskatīta par vienu no veidiem, kā apkarot nabadzību.

Galvenie minimālās algas ieviešanas iemesli ir:

 Palielina dzīves līmeni visnabadzīgākajām un neaizsargātākajām iedzīvotāju grupām un paaugstina vidējo dzīves līmeni.
 Samazina valsts sociālos izdevumus nabadzīgāko iedzīvotāju grupu ienākumu pieauguma dēļ.
 Stimulē patēriņu, palielinot naudas piedāvājumu nabadzīgajiem cilvēkiem, un tas pozitīvi ietekmē ekonomisko izaugsmi
 Stimulē darba ražīgumu, jo darba devējs ir ieinteresēts iegūt lielāku produkcijas apjomu par lielākām naudas summām.
 Motivē un iedvesmo strādājošos strādāt vairāk (atšķirībā no sociālajām programmām un citiem līdzīgiem maksājumiem).
 Uzņēmums var samazināt darbinieku apmācību, jo samazina darbinieku apgrozījumu.A blunt instrument, The Economist, October 26, 2006

 Strīdi ap minimālo algu 
Lai gan minimālās algas noteikšanas mērķi parasti tiek uzskatīti par pareiziem, pastāv domstarpības par pozitīvo ietekmi, pārsniedzot minimālās algas izmantošanas negatīvās sekas. Kopš likumdošanas bāzes minimālās algas rašanās, šie likumi ir izraisījuši politiskas debates.

Džordžs Stiglers (George Stigler) 1946. gadā piedāvāja klasisku izskatu par minimālās algas trūkumiem kā līdzekli cīņā pret nabadzību. Daži ekonomisti uzskata, ka minimālās algas ir mazāk efektīvas cīņā pret nabadzību un uzņēmumiem nodarot lielāku kaitējumu nekā citas metodes.

Amerikas Ekonomikas asociācijas aptaujas 2007. gadā parādīja, ka 73% ekonomisti uzskata, ka ievērojams minimālās algas pieaugums ASV izraisīs nodarbinātības kritumu un tikai 6% uzskata, ka minimālās algas ir efektīvs veids, kā apkarot nabadzību. Bet vēlāk 2014. gadā ASV debatēs par Obama piedāvātās minimālās algas pieaugumu septiņi Nobela prēmijas laureāti ekonomikā - Kenneth Arrow, Peter Diamond, Eric Maskin, Thomas Schelling, Robert Solow, Michael Spence un Joseph Stiglitz - izteica atbalstu minimālā alga. Viņi parakstīja vēstuli, kurā teikts:Pēdējos gados zinātniskajā literatūrā ir gūti ievērojami panākumi, pētot minimālās algas pieauguma ietekmi uz nodarbinātību, un ievērojams skaits faktu liecina, ka minimālās darba algas paaugstināšanai bija neliela vai vispār neietekmēta algotā darba ņēmēju nodarbinātība ar minimālu algu, pat vājā tirgus periodos darbs

 Nodarbinātības samazinājums 
Galvenā pretrunu tēma attiecībā uz minimālās aļģēm ir saistība starp minimālo algu un bezdarbu. Atšķirības no minimālās algas izmantošanas, pamatojoties uz neoklasicisma teoriju, apgalvo, ka minimālās algas pieaugums izraisa nodarbinātības samazināšanos.

 Neoklasicisma teorija 
Saskaņā ar neoklasicisma ekonomisko teoriju minimālās algas noteikšana virs līdzsvara punkta noved pie bezdarba pieauguma, kas ir saistīts ar to, ka vairāk darbinieku vēlas strādāt ar šo naudu, un mazāk darba devēju ir gatavi tos samaksāt. Šajā gadījumā minimālās algas izturas tāpat kā cenu grīdas. Tāpat kā cenu grīdai, minimālās algas rada pārāk lielu darbaspēka piedāvājumu, kas atšķirībā no precēm netiek iznīcināta vai nopelna valsts, un līdz ar to veido bezdarbu. Šī situācija ir saistīta ar faktu, ka mākslīgi augsti minimālās darba likmes palielina uzņēmuma izmaksas, kurām, lai saglabātu uzņēmuma rentabilitātes līmeni vai rentabilitāti, principā būtu jāpieņem darbā mazāk darbinieku. Sliktākajā gadījumā tas var novest pie dažu grupu izslēgšanas no darba tirgus. Darba pieprasījuma samazinājums, kas nav darba vietu skaita samazināšana, var samazināt darba laiku.Tupy, Marian L. Minimum Interference , National Review Online, May 14, 2004

Tādējādi var apgalvot, ka minimālu algu ieviešana uzlabo to cilvēku dzīvi, kuru likmes ir palielinātas, bet kaitē to cilvēku interesēm, kuri ir samazinājušies. Tomēr minimālās algas aizstāvji uzskata, ka viss ir daudz sarežģītāks nekā teorētiski. Viens no šiem faktoriem ir iespēja, ka darba tirgū ir monopsons, un, lai gan ekonomiskā situācija mono pilsētā ir reta, informācijas trūkums, individuālas īpašības un zemā personīgā mobilitāte var radīt zināmu ietekmi uz darba devēju, nosakot algu likmes.

 Neoklasicisma teorijas kritika 
Vairāki ekonomisti, piemēram, Pierangelo Garegnani,P. Garegnani, «Heterogeneous Capital, the Production Function and the Theory of Distribution», Review of Economic Studies, V. 37, N. 3 (Jul. 1970): 407—436 Robert L. Viennau,Robert L. Vienneau, «On Labour Demand and Equilibria of the Firm», Manchester School, V. 73, N. 5 (Sep. 2005): 612—619 Arrigo Orocher un Jan Stedman,Arrigo Opocher and Ian Steedman, «Input Price-Input Quantity Relations and the Numeraire», Cambridge Journal of Economics, V. 3 (2009): 937—948 atsaucoties uz Piero Sraff darbu, noraida vienkāršo darba tirgus pieprasījuma un piedāvājuma modeli, apgalvojot, ka tas ir loģiski nepareizs. Gary Fields, profesors Kornela Universitātē, uzskata, ka šāds piedāvājuma un pieprasījuma modelis nepareizi novērtē darba tirgu tikai vienā nozarē. Pēc viņa domām, divu nozaru darba tirgus modelis, kas parāda iespējamo mobilitāti starp pašnodarbināto sektoru, uz ko neattiecas minimālās algas, un nozarē, uz kuru attiecas minimālāalga, dod iespēju veikt precīzāku analīzi. Balstoties uz šo modeli, viņš secina, ka "tā kā neaptverto (minimālās algas) nozare pastāv visur, modeļa prognozēšana no mācību grāmatas nevar būt uzticama".Gary Fields, "The Unemployment Effects of Minimum Wages, " International Journal of Manpower, Vol. 15, issue 2 (1994), pp. 74-81.

Kā jau minēts, cita neoklasicisma teorijas apgalvojuma nepareizības gadījums ir darba devēja monopsons, gan darba devēju slepenas vienošanās gadījumā, gan objektīvu priekšnoteikumu gadījumā, piemēram, zemas iedzīvotāju mobilitātes ziņā. Monopsonijas gadījumā pieprasījuma grafika kļūst arvien straujāka, kas nozīmē, ka līdzsvara cena pāriet uz labo pusi, kas noved pie likmju samazināšanas salīdzinājumā ar konkurējošu tirgu. Šajā gadījumā labi izveidota minimālā alga var palielināt likmes, nemazinot nodarbinātību un, iespējams, palielinot to. Tomēr attiecībā uz monopsoniju nav objektīvu datu minimālās aļģes noteikšanai līdzsvara cenas līmenī, un minimālās algas ietekme uz nodarbinātību pilnībā ir atkarīga no politiskā lēmuma pamanāmības. Parasti šajā gadījumā piemērotāk ir piemērot pretmonopola likumus nekā minimālās algas.

Cits gadījums, kad minimālo algu izveide neietekmē nodarbinātību, ir zemu cenu elastība attiecībā uz pieprasījumu pēc konkrētu nozaru produktiem. Šajā gadījumā minimālo algu noteikšana vienkārši palielina ražojamā produkta cenu, kas pircējam joprojām ir jāiegādājas. Tomēr globālajā ekonomikā ar atšķirīgām minimālo algu regulējumiem dažādās valstīs ir iespējama produktu importa aizstāšana, kas novedīs pie nozares slēgšanas šajā nozarē un līdz ar to arī bezdarba līmeņa pieauguma. Piemērs ir ogļu rūpniecība Francijā, kur ilgtermiņa kalnraču ieguvēju sociālo pabalstu pieaugums, tostarp algas, un vairākas citas problēmas lika šai nozarei nespēju konkurēt un slēgt pēdējo ogļu raktuves La-Ouv 2004. gadā.

Alans Blinders minēja trīs iemeslus, kāpēc minimālās algas noteikšana neietekmē nodarbinātību: augstie tempi samazina darbinieku mainību un līdz ar to arī darbinieku apmācības izmaksas; minimālās algas pieaugums var radīt potenciālo problēmu saistībā ar darbinieku pieņemšanu darbā augstākā līmenī nekā pašreizējie darbinieki; Darbinieku, kas saņem minimālo algu, izmaksas var būt tik neliela daļa no kopējām izmaksām, kuras tos var neievērot. Blinder atzīst, ka nav pārliecināts par savu paziņojumu pareizību, bet uzskata, ka "saraksts rāda, ka kāds var dalīties ar jauniem empīriskiem datiem un joprojām ir pilntiesīgs ekonomists".Alan S. Blinder, "The $5.15 Question, " The New York Times, 23 May 1996, p. A29.

 Inflācija 

Daži ekonomisti norāda, ka minimālās algas var izraisīt cenu inflāciju, jo uzņēmums cenšas kompensēt zaudējumus, samazinot cenas.

Minimālo algu vērtība ir nozīmīgs cenu faktors, taču kopumā citi faktori ietekmē inflāciju. Bezdarba pieaugums, kas saistīts ar minimālgalvas dārzeņu skaita palielināšanos, ko parasti norāda arī minimālās algas pretinieki, samazina inflācijas spiedienu, Filipsa līkne pirmajā tuvumā norāda uz to. Parasti centrālā banka ir atbildīga par inflāciju, un tā var pielāgot savu politiku, pamatojoties uz minimālās algas izmaiņām. Ekonomists Peter Tulip samazina minimālo algu jautājumu, pētot tā ietekmi uz NAIRU (bezdarba līmenis, nevis paātrināta inflācija), ko centrālās bankas ņem vērā, izstrādājot monetāro politiku.

 Negatīvā ietekme uz ekonomisko attīstību 
 Līdzīgi kā protekcionisms, minimālā alga samazina konkurenci darba tirgū, neļauj uzņēmumiem samazināt izmaksas ekonomikas lejupslīdes laikā, noved pie ekonomikas neefektivitātes, bezdarba, nabadzības, cenu pieauguma un vispārējās disfunkcijas.Abbott, Lewis F. Statutory Minimum Wage Controls: A Critical Review of their Effects on Labour Markets, Employment, and Incomes. ISR Publications, Manchester UK, 2nd. edn. 2000. . 
 Tas sāp mazu uzņēmumu, nevis lielu.

 Demonstrācija 
 Mudina nabadzīgākos un vismazāk produktīvos darba ņēmējus uz produktīvāku un prasmīgāku rēķina.«Будет иметь только негативные последствия для распределения социальной справедливости. Законодательство о Минимальной заработной плате, по самой своей природе, поощряет одних за счёт наименее опытных, наименее производительных и бедных работников.» (Cato)
 Demonstrē nabadzīgākos iedzīvotāju segmentus, tostarp iegūstot papildu izglītību, garantējot viņiem iespēju iegūt darbu.

 Pētījumu rezultāti 
Viens no slavenākajiem pētījumiem Amerikas Savienotajās Valstīs, kurā netika konstatēta minimālās algas pieauguma ietekme uz nodarbinātību, ir Alana Krugera un Deivida Karda "Minimālās algas un nodarbinātība: īpašs ātrās ēdināšanas nozares piemērs Ņūdžersijā un Pensilvānijā". 
Katra ASV pavalsts veido savu minimālo algu. Tas ļauj ekonomistiem veikt salīdzinošu analīzi no valsts. Pētījumi liecina, ka uzņēmumu ikgadējā un vidējā darba samaksa pieauga, un nodarbinātības līmenis pieauga vai nemainījās valstīs, kurās tika noteikts minimāls līmenis.Fiscal Policy Institute, "States with Minimum Wages Above the Federal Level have had Faster Small Business and Retail Job Growth, " March 30, 2006.

Ar 2015. gada 1. janvāri Vācijā minimālā alga bija EUR 8,50 stundā. Jau 2014. gadā, kad tika pieņemts likums par minimālo algu, uzņēmumi sāka pielāgoties likuma prasībām. Gadu pēc minimālās darba algas ieviešanas Vācijas ekonomisti pamatā secināja, ka "paredzamā katastrofa ar darbavietām nenotika". Un otrādi, 2015. gada beigās Vācija ir reģistrējusi zemāko bezdarba līmeni kopš 1990. gadu sākuma.

Lielbritānijas tirgus pētījums parādīja, ka nozarēs, kuras regulē minimālās algas, cenas pieaug ātrāk nekā citās nozarēs. Arī Low Pay komisijas pētījums parādīja, ka darba vietu samazināšanas vietā darba devēji izvēlējās samazināt likmes, darba laiku, palielināt cenas un atrast veidus, kā palielināt produktivitāti.Low Pay Commission (2005). National Minimum Wage — Low Pay Commission Report 2005 

 Minimālās algas Eiropas Savienības valstīs 
2025. gada sākumā minimālā mēnešalga bija noteikta 22 Eiropas Savienības (ES) dalībvalstīs.
Pēc ES statistikas departamenta "Eurostat" datiem zemākās noteiktās minimālās mēnešalgas bija Bulgārijā (550 eiro), Latvijā (740 eiro), Ungārijā (773 eiro), Rumānijā (814 eiro), Slovākijā (816 eiro), Čehijā (823 eiro), Igaunijā (886 eiro), Maltā (961 eiro), Horvātijā (970 eiro), Kiprā (1000 eiro), Portugālē (1015 eiro), Grieķijā (1026 eiro), Lietuvā (1038 eiro) un Polijā (1085 eiro).

Savukārt vislielākā minimālā mēnešalga ES bija Luksemburgā (2637 eiro), Īrijā (2281 eiro), Nīderlandē (2437 eiro), Beļģijā (2111 eiro), Vācijā (2222 eiro), Francijā (1801 eiro), Spānijā (1381 eiro) un Slovēnijā (1277 eiro). Valsts noteiktas minimālās algas 2025. gada sākumā nebija Austrijā, Dānijā, Itālijā, Somijā un Zviedrijā.«Eurostat»: Latvijā minimālā alga ir otrā zemākā Eiropas Savienībā lsm.lv 2022. gada 28. janvārī

 Alternatīvas minimālajai algai 
Ekonomisti un politiskie novērotāji liecina par citām minimālās algas alternatīvām, kuras, viņuprāt, spēs labāk cīnīties pret nabadzību, nepalielinot bezdarbu.

 Garantēts minimums 
Viena no visefektīvākajām nabadzības apkarošanas metodēm ir garantēts minimālais vai negatīvs ienākuma nodoklis, kad katrs iedzīvotājs saņem noteiktu naudas summu, par kuru viņš var dzīvot, pamatojoties uz vairākiem kritērijiem. Garantētā minimuma īpašs gadījums ir pamata ienākums, kur vienīgais kritērijs naudas iegūšanai ir pilsonības klātbūtne.

1968. gadā Džeimss Tobins, Paul Pols Semjuelsons, John Kenneth Galbraith un vairāk nekā tūkstoš ekonomisti parakstīja apelāciju ASV Kongresā, mudinot to šajā gadā izstrādāt ienākumu garantijas sistēmu.Steensland, Brian (2007). The failed welfare revolution. Princeton University Press. pp. 70-78. , 9780691127149. Tobin un Samuelsons arī iebilda pret minimālās algas.Emerson Schmidt, «Union Power and the Public Interest», EP Dutton, 1980 as cited in 

Šāda risinājuma galvenais trūkums ir veicināt atkarīgu attieksmi sabiedrībā un stimulu trūkumu starp nabadzīgākajiem iedzīvotāju segmentiem.

 Atmaksājamais nodokļu kredīts 
Galvenā atšķirība starp šo metodi un negatīvo ienākuma nodokli ir tā, ka, lai saņemtu šādu aizdevumu, vispirms ir jāiegādājas noteiktais minimums.

 Kolektīvais līgums 
Valstis, kurās šī metode ir veiksmīgi izmantota, ir Norvēģija, Zviedrija un Dānija. Šajās valstīs nav likumīgi reglamentētu minimālo algu, un tas ir noteikts kolektīvajā līgumā. Tomēr šī metode neaizvieto minimālās algas, bet tikai nosaka efektīvāku tā noteikšanas metodi.

 Minimālā alga Latvijā 
Minimālā alga Latvijā ir zemākā mēnešalgas un stundas alga, ko darba devēji likumīgi maksā saviem darbiniekiem Latvijā. No 2026. gada 1. janvāra mēneša neto minimālā alga ir 780 €.

 Minimālā alga Periods  Mēneša minimālā alga  Stundas likme  Dotās normas regulējošie MK noteikumi 01.01.1991 - 31.03.1991  0.83 Ls    01.04.1991 - 31.08.1991  0.95 Ls  0.006 Ls   01.09.1991 - 14.11.1991  1.30 Ls     15.11.1991 - 31.12.1991  1.40 Ls     01.01.1992 - 31.01.1992  2.30 Ls     01.02.1992 - 15.04.1992  3.35 Ls     16.04.1992 - 31.05.1992  5.00 Ls  0.03 Ls   01.06.1992 - 31.12.1992  7.50 Ls  0.04 Ls   01.01.1993 - 30.04.1993  7.50 Ls  0.04 Ls   01.05.1993 - 31.12.1993  15.00 Ls  0.09 Ls   01.01.1994 - 31.03.1994  15.00 Ls  0.09 Ls   01.04.1994 - 30.09.1994  22.50 Ls  0.133 Ls  Nr. 89 no 19.04.1994 01.10.1994 - 31.12.1994  28.00 Ls  0.165 Ls  Nr. 196 no 01.10.1994. 01.01.1995 - 31.12.1995  28.00 Ls  0.165 Ls  Nr. 196 no 01.10.1994. 01.01.1996 - 31.03.1996  28.00 Ls  0.165 Ls  Nr. 196 no 01.10.1994. 01.04.1996 - 31.12.1997  38.00 Ls  0.225 Ls  Nr. 59 no 12.03.1996. 01.01.1997 - 31.12.1997  38.00 Ls  0.225 Ls  Nr. 59 no 12.03.1996. 01.01.1998 - 31.12.1998  42.00 Ls  0.251 Ls  Nr. 374 no 19.11.1997. 01.01.1999 - 31.12.1999  50.00 Ls  0.296 Ls  Nr. 439 no 24.11.1998. 01.01.2000 - 31.12.2000  50.00 Ls  0.296 Ls  Nr. 439 no 24.11.1998. 01.01.2001 - 31.12.2001  50.00 Ls  0.296 Ls  Nr. 439 no 24.11.1998. 01.01.2002 - 31.05.2002  50.00 Ls  0.296 Ls  Nr. 439 no 24.11.1998. 01.07.2001 - 31.05.2002  60.0 Ls  0.355 Ls  Nr. 103 no 06.03.2001. 01.06.2002 - 31.12.2002  60.0 Ls  0.357 Ls  Nr. 215 no 28.05.2002. 01.01.2003 - 31.12.2003  70.00 Ls  0.419 Ls  Nr. 580 no 27.12.2002. 01.01.2004 - 31.12.2004  80.00 Ls   0.474 Ls  Nr. 535 no 23.09.2003. 01.01.2005 - 31.12.2005  80.00 Ls  0.474 Ls  Nr. 535 no 23.09.2003. 01.01.2006 - 31.12.2006  90.00 Ls  0.535 Ls  Nr. 790 no 25.10.2005. 01.01.2007 - 31.12.2007  120.00 Ls  0.713 Ls  Nr. 858 no 17.10.2006. 01.01.2008 - 31.12.2008  160.00 Ls  0.962 Ls  Nr. 592 no 28.08.2007. 01.01.2008 - 31.12.2008  160.00 Ls  0.962 Ls  Nr. 592 no 28.08.2007. 01.01.2009 - 31.12.2009  180.00 Ls  1.083 Ls  Nr. 791 no 23.09.2008. 01.01.2010 - 31.12.2010  180.00 Ls  1.083 Ls  Nr. 791 no 23.09.2008. 01.01.2011 - 31.12.2011  200.00 Ls   1.189 Ls  Nr.1096 no 30.11.2010. 01.01.2012 - 31.12.2012  200.00 Ls  1.189 Ls  Nr.1096 no 30.11.2010. 01.01.2013 - 31.12.2013  200.00 Ls  1.203 Ls  Nr.1096 no 30.11.2010. 01.01.2014 - 31.12.2014  320.00 €  1.933 €  Nr.665 no 27.08.2013. 01.01.2015 - 31.12.2015  360.00 €  2.166 €  Nr.665 no 27.08.2013. 01.01.2016 - 31.12.2016  370.00 €  2.13 €  Nr.656 no 24.11.2015. 01.01.2017 - 31.12.2017  380.00 € 2.19 €  Nr.656 no 24.11.2015. 01.01.2018 - 31.12.2020  430.00 €  2.48 €  Nr.656 no 24.11.2015.01.01.2021 - 31.12.2022500.00 €2,97 €Nr.656 no 24.11.2015.01.01.2023 - 31.12.2023620.00 €3,87 €Nr.656 no 24.11.2015.01.01.2024 - 31.12.2024700.00 €4,37 €Nr.656 no 24.11.2015.01.01.2025 - 31.12.2025740.00 €4,63 €Nr.656 no 24.11.2015.01.01.2026 - 780.00 €4,87 €Nr.656 no 24.11.2015.

 Skatīt arī 
 Eiropas valstu uzskaitījums pēc minimālās algas
 Alga
 Darba likums
 Ienākumu nevienlīdzība

 Atsauces 

 Literatūra 
 Burkhauser, R. V. (2014). Why minimum wage increases are a poor way to help the working poor (No. 86). IZA Policy Paper, Institute for the Study of Labor (IZA).

 Ārējās saites 
 Minimum Wages around the World
 Minimālā alga Latvijā
 Minimālā alga Latvijā
 Minimum Wage in Europe - Google Public Data Explorer
 Statistics Explained

 OECD Statistics


 Resource Guide on Minimum Wages from the International Labour Organization (a UN agency)
 The National Minimum Wage (U.K.) 
 Find It! By Topic: Wages: Minimum Wage 
 Characteristics of Minimum Wage Workers: 2009 
 History of Changes to the Minimum Wage Law
 The Effects of a Minimum-wage Increase on Employment and Family Income 
 Inflation and the Real Minimum Wage: A Fact Sheet  
 Minimum Wages in Central and Eastern Europe  
 Prices and Wages 
 Issues about Minimum Wage 
 Issue Guide on the Minimum Wage  
 A $15 U.S. Minimum Wage: How the Fast-Food Industry Could Adjust Without Shedding Jobs  
 Reporting the Minimum Wage 
 The Economic Effects of Minimum Wages 
 Economics in One Lesson: The Lesson Applied, Chapter 19: Minimum Wage Laws
 Конвенция об установлении минимальной заработной платы с особым учетом развивающихся стран (конвенция МОТ № 131)
 Минимальная заработная плата в странах мира
 Минимальный размер оплaты труда в РФ 
 Basic Income Earth Network (BIEN)
 Basic Income Studies: An International Journal of Basic Income Research
 «Social minimum» in the Stanford Encyclopedia of Philosophy
 Basic Income Studies:How it could be organised, Different Sugesstions

Kategorija:Darbs
Kategorija:Ekonomika
Kategorija:Ekonomikas rādītāji
Kategorija:Sociālisms