Kiek in de Kök

Kiek in de Kök (no lejasvācu: ieskaties virtuvē) ir Tallinas aizsardzības mūru artilērijas tornis un tas atradās pilsētas mūra dienvidrietumu daļā starp Īsās kājas torņa un Harju vārtiem. Nosaukumu ieguvis no tā, ka no torņa esot bijis viegli ieskatīties apkārtējo māju virtuvēs. Tas ir 38 metrus augsts ar 4 metru biezām sienām.

Mūsdienās tas ir daļa no Kiek in de Kök cietokšņa muzeja. 2008.–2010. gadā ar Uzņēmējdarbības attīstības fonda atbalstu tika renovēta Kiek in de Kök ekspozīcija, bet ar Eiropas Reģionālās attīstības fonda atbalstu — bastionu ejas. Pēc renovācijas Kiek in de Kök tornis ir savienots ar Ingrijas un Zviedru bastionu kazemātu pazemes ejām.

 Vēsture 
Pirmo torni uzcēla jau pirms 1475. gada, tas bija daudz mazāks par pašreizējo, un tā nosaukums nav zināms. Jaunais tornis pirmo reizi pieminēts 1475. gadā, kad tas dēvēts par "jauno torni aiz Bolemana pirts".Küllike Kaplinski, Uusi andmeid Tallinna linnamüüri Tõnismäe-poolse osa kindlustamisest 15. sajandi viimasel veerandil ja 16. sajandi esimesel poolel, Eesti NSV Teaduste Akadeemia Toimetised. Ühiskonnateaduste seeria. Köide 24, 1975, nr. 4, lk 333 Torni cēla līdz 1483. gadam un tas bija viens no tā laika varenākajiem Tallinas pilsētas mūra torņiem.

Sākotnēji tornim bija seši stāvi, torņa augstums bija aptuveni 38 metri. Tornim ir apaļš un tā diametrs pie pamatnes bija aptuveni 17,3 metri, bet augšpusē aptuveni 18,5 metri. Kiek in de Kök ir augstākais tornis Tallinas pilsētas mūrī.

Tornis tika smagi bojāts, kad Maskavas cara karaspēks 1577. gadā aplenca Tallinu. Kā atgādinājums par Livonijas karu, torņa mūros saglabājušās lielgabala lodes.

Torni, iespējams, restaurēja 1601.—1602. gadā. Saistībā ar jaunu aizsardzības bastionu būvniecību torni pilnībā pārbūvēja 1693.—1697. gadā. Torņa pamatne palika jaunā Ingrijas bastiona korpusa iekšpusē, un torņa trešajā stāvā izveidoja jaunu ieeju (joprojām pastāv mūsdienās). Torņa augšdaļu izveidoja biezāku, torņa iekšpusē izveidoja kupolu, bet no ārpuses uzbūvēja konisku, līdz 3,5 metriem biezu kaļķakmens jumta pārsegumu, klātu ar dakstiņiem. Caur lūku otrā stāva grīdas vidū, kas bija pārklāta ar kalta dzelzs režģi, ļāva piekļūt sāls noliktavai pagrabā.

Torni izmantoja kā šaujampulvera noliktavu. Kad 1864. gada janvārī Tallinas cietoksni izslēdza no Krievijas cietokšņu saraksta, Krievijas imperators Aleksandrs II uzdāvināja Kiek in de Kök torni un blakus esošo komandanta māju kopā ar lielu augļu dārzu Domkalna Kārļa draudzei. Vēlāk tornī atradās amatnieku darbnīcas, dzīvokļi un svarcelšanas zāle."Lauluraamatud suurtükitornis. Eesti köitekunsti meistriteoseid 1793–1938". Muuseum Kiek in de Kök ja Bastionikäigud  pressiteade, 26. aprill 2016 

1938. gada rudenī Igaunijas Republikas prezidents Konstantīns Petss ierosināja valdībai Kiek in de Kök tornī izveidot nacionālo vēstures muzeju, kurā uzglabātu dokumentus un priekšmetus, kas vēstītu par Igaunijas neatkarības iegūšanu un tās turpmāko attīstību. Muzeju bija plānots izveidot līdz 1943. gadam.

Kad 1939. gadā Tallinas Domkalna Kārļa draudze sāka jaunas baznīcas ēkas celtniecību, lai iegūtu papildu līdzekļus, draudze torni un komandanta māju pārdeva valstij.

Nolaistā torņa restaurācija sākās 1958. gadā. 1966.—1968. gadā torni plaši rekonstruēja, pievienojot ieeju pirmajā stāvā, platas kāpnes un apkures sistēmu. Daļēji restaurēto un daļēji pārbūvēto torni papildināja ar piebūvēm. 1968. gadā tas atvērts apmeklētājiem kā Tallinas pilsētas muzejs.

 Galerija 

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Kategorija:Tallinas vecpilsēta