Klāvs Siliņš

Klāvs Siliņš (1904—1984) bija latviešu ģenealogs, latviešu personvārdu un Latvijas meliorācijas vēstures pētnieks.

 Dzīvesgājums 

Dzimis 1904. gada 3. septembrī Bīriņu pagasta Lejasteteros zemnieka ģimenē. Viņš mācījās Jērkules pagasta skolā (1913-1916), O. Veicmanes un E. Plataces privātajā proģimnāzijā (1916-1918), Pabažu pamatskolā (1918-1920), Rīgas Valsts 1. ģimnāzijā (1920) un Rīgas Kultūrtehniskajā skolā (1920-1924). 
Studēja Latvijas Universitātes teoloģijas fakultātē (1924-1937), līdztekus strādāja Zemkopības ministrijas kultūrtehniskajā daļā. No 1938. gada periodikā publicēja rakstus par ģenealoģiju.  

30. gados Klāvs Siliņš bija skolotājs Rīgas un Liepājas skolās. 1943. gadā nolasīja referātu "Radu pulcēšana". 1944. gadā devās bēgļu gaitās uz Vāciju, taču pēc kara beigām atgriezās dzimtenē. Strādājis par kontroles inženieri Celtniecības un Zemkopības bankās. 

Dzīvoja kopā ar savu sievu tektilmākslinieci Natāliju Siliņu Mežaparka savrupmājā Stendera ielā 15. 1965. gadā pensionējās un pilnīgi nodevās personvārdu vākšanai. Publicējis rakstus periodikā (Literatūra un Māksla, Zvaigzne, Skolotāju Avīze, Lauku Dzīve, Padomju Jaunatne u.c.).

Miris 1984. gada 9. decembrī, apglabāts Meža kapos.LU Literatūras, folkloras un mākslas institūts R. Briedis

 Darbi 
Pēc K. Siliņa nāves iznāca "Latviešu personvārdu vārdnīca" (1990), kurā apkopotas ziņas par apmēram 8000 personvārdiem, to izcelsmi, izplatību. 
Manuskriptā palika grāmata "Es un mans laikmets. Klāva Siliņa dzimtas attīstība un ar to saistītās parādības". Publicētas "Atmiņas par dzejnieci Austru Skujiņu" (Karogs, 1984, 2). Rakstījis arī dzejoļus, lugas (palikušas manuskriptā).

 Literatūra 
 Bušs O. Klāvs Siliņš un viņa vārdnīca. Karogs, 1987, 3.; 
 Viese S. Klāvs Siliņš. Rīgas Balss, 1995. gada 3. janvārī

 Atsauces 

Kategorija:Latviešu valodnieki