Mažorela dārzs

Mažorela dārzs (,  (hadiqat mmajuril),  (urti majuril)) ir aptuveni hektāru liels botāniskais un mākslinieka ainavu dārzs Marrākešā, Marokā. To izveidoja franču orientālistu mākslinieks Žaks Mažorels gandrīz četrdesmit gadu laikā, sākot no 1923. gada. Tajā atrodas kubisma stila villa, kuru 1930. gados uzbūvēja franču arhitekts Pols Sinuārs. Īpašums bija mākslinieka un viņa sievas dzīvesvieta no 1923. gada līdz viņu laulības šķiršanai 1950. gados. 80. gados īpašumu iegādājās modes dizaineri Īvs Senlorāns un Pjērs Beržē kas to atjaunoja. Mūsdienās dārza un villas komplekss ir atvērts sabiedrībai. Villā atrodas Marakešas Islāma mākslas muzejs, Berberu muzejs un nesen atvērts Īva Senlorāna muzejs.

 Vēsture 
Mažorela dārzu projektēja franču mākslinieks Žaks Mažorels (1886-1962), Nansī Art Nouveau mēbeļu izgatavotāja Luija Mažorela dēls.  Žaks Mažorels kā jauns un daudzsološs gleznotājs 1917. gadā tika nosūtīts uz Maroku, lai atgūtos no slimības. Pēc īsa laika posma Kasablankā viņš devās uz Marrākešu un, tāpat kā daudzi viņa laikabiedri, iemīlēja spilgtās krāsas un ielas dzīvi, ar ko viņš tur sastapās. Pēc ceļojuma pa Ziemeļāfriku un Vidusjūru viņš nolēma pastāvīgi apmesties Marrākešā.Marcilhac, F., La Vie et l'Oeuvre de Jacques Majorelle: 1886-1962, [Orientalists 7. sējums], ARC Internationale izdevums, 1988, lpp.

1923. gadā, tikai četrus gadus pēc laulības ar Andrā Longīvilu, Mažorels iegādājās četru akru platību, kas atradās uz palmu birzs robežas Marrākešā un uzcēla māju marokāņu stilā. 1931. gadā viņš arhitektam Polam Sinuāram pasūtīja villu kubisma stilā. Pakāpeniski viņš iegādājās papildu zemi, paplašinot savu saimniecību par aptuveni 10 akriem.  Apkārtnē ap rezidenci Mažorels sāka stādīt krāšņu dārzu, kas kļuva pazīstams kā Jardins Majorelle (Mažorela dārzs). Dārzs kļuva par viņa dzīves darbu, un viņš veltīja sevi tā attīstībai gandrīz četrdesmit gadus.Jardin Majorelle, Biogrāfija - Jacques Majorelle, Tiešsaistē: http://jardinmajorelle.com/ang/jacques-majorelle-in-morocco/ 

Dārza uzturēšana izrādījās dārga un 1947. gadā Mažorels atklāja dārzu sabiedrībai ar ieejas maksu, kas paredzēta, lai segtu uzturēšanas izmaksas."Jacques Majorelle", " Atlas Elite Magazine International", 2017. gada 10. jūlijs, 1. lpp. 8 Reizēm viņš pārdeva zemes gabalus, lai finansētu augošo dārzu. Pēc laulības šķiršanas 1950. gados Mažorels bija spiests pārdot māju un zemi.  Pēc tam dārzs tika atstāts novārtā un iznīka. Dārzu un villu 1980. gados atklāja modes dizaineri Īvs Senlorāns un Pjērs Beržē, kas ķērās pie tā atjaunošanas un glābšanas.Piezīmes par Jacques Majorelle, 2003, https://web.archive.org/web/20081122043640/http://www.painterskeys.com/clickbacks/majorelle.asp 
Savas dzīves laikā Mažorels ieguva ievērojama orientālistu gleznotāja reputāciju. Lai gan Mažorela akvareļi mūsdienās lielā mērā ir aizmirsti, dārzs paliek kā viņa radošais šedevrs. Īpašais košais kobalta zilais tonis, kuru iedvesmojuši Marrākešā un berberu ēkās izmantotās krāsainās flīzes, tika plaši izmantots dārzā un tā ēkās, un tas nosaukts viņa vārdā par bleu Majorelle — Mažorela zilo.  Pirms nāves Mažorels patentēja šo krāsu ar savu vārdu.

 Dārzi un komplekss 
Dārzi un ēkas veido kompleksu, kur atsevišķas ēkas ir veltītas dažādiem muzejiem un izstādēm apmeklētāju piesaistei. Dārzi, kas aptver divus ar pusi akrus, ir pieejami sabiedrībai katru dienu, un tajos ir svarīga kaktusu un skulptūru kolekcija. Villā atrodas berberu muzejs, kā arī Mažorela gleznu kolekcija.Jardin Majorelle fonds, Le Cahiers de Musee Berbere, [angļu valodas versija], 2017 Mažorela bijusī darbnīca ir kļuvusi par Marrākešas Islāma mākslas muzeja atrašanās vietu, kurā atrodas Ziemeļāfrikas tekstilizstrādājumu kolekcija no Senlorēna personīgās kolekcijas, kā arī keramika un rotaslietas.

Joprojām notiek dārza kompleksa attīstība. Peļņa no dārziem tiek izmantota jaunu projektu finansēšanai. 2017. gada oktobrī publikai tika atvērts Īva Senlorāna muzejs kā cieņa dizainera mantojumam un viņa saiknei ar Marrākešu.Panguang, J.C., "In Marrakesh, a New Museum Celebrates Yves Saint Laurent," New York Times, 21 August, 2017, <Online: https://www.nytimes.com/2017/08/21/t-magazine/fashion/yves-saint-laurent-museum-marrakesh.html> Dārzi ir nozīmīgs tūrisma objekts Marrākešā, piesaistot vairāk nekā 700 000 apmeklētāju gadā.Fonds Jardin Majorelle, Tiešsaistē: http://jardinmajorelle.com/ang/fondation-jardin-majorelle/ 

 Organizācija un vadība 
Kopš 2010. gada īpašums pieder Pjēra Beržē un Īva Senlorāna fondam, Francijas bezpeļņas organizācijai, un kopš 2011. gada to pārvalda Mažorela dārzu fonds, bezpeļņas organizācija Marrākešā. Pjērs Beržē bija Dārza fonda direktors līdz savai nāvei 2017. gada septembrī.Diderich, J., "Pierre Bergé Ties the Knot With Madison Cox," WWD, 4 May, 2017; Howell, V., "Pierre Bergé Obituary," The Guardian (UK),Online: https://www.theguardian.com/fashion/2017/sep/10/pierre-berge-obituary

 Galerija 
 Dārzā sastopamas vairāk nekā 15 putnu sugas, kas ir endēmas Ziemeļāfrikai. Tajā ir daudz strūklaku un ievērojama kaktusu kolekcija.

 Īvs Senlorāns 
No 1980. līdz 2008. gadam dārzs piederēja Īvam Senlorānam un Pjēram Beržē. Kad Īvs Senlorāns nomira 2008. gadā, viņa pelni tika izkaisīti Mažorela dārzā.

 Skatīt arī 

 Kubisms 
 Orientālisms

 Atsauces 

 Ārējās saites 
 Jardin Majorelle tīmekļa vietne

Kategorija:Maroka