Mežainis

Mežainis () austrumslāvu mitoloģijā ir meža un zvēru saimnieks. Teikās mežainis ir kāds nolādēts cilvēks vai ļauns mironis, kas baida cilvēkus ar saviem smiekliem, nolaupa bērnus un līdzīgi kā vadātājs latviešu mitoloģijā maldina cilvēkus, lai tie apmaldītos mežā. Mežaiņa nolaupītie no viņa varot aizsargāties Mežaiņa mājās neko neēdot un no tām neko neņemot līdzi. 

Mežaini parasti attēlo zvērādās tērpušos, dažkārt arī ar ragiem, nagiem un citām zvēru daļām. Mežainim līdzīgi gari pazīstami arī rietumslāviem un citām pasaules tautām.

 Skatīt arī 
Vadātājs

 Atsauces 

Kategorija:Slāvu mitoloģija
Kategorija:Meža gari