Ainārs Dimants

Ainārs Dimants (dzimis  Aucē, miris ) bija latviešu žurnālists, mediju pētnieks un sabiedriskais darbinieks. 

Viņš bija Rīgas Stradiņa universitātes Komunikācijas fakultātes profesors un Biznesa augstskolas "Turība" profesors komunikācijas teorijā (no 2012). Bijis arī Latvijas Žurnālistu savienības valdes priekšsēdētājs (2007) un Nacionālās elektronisko plašsaziņas līdzekļu padomes (NEPLP) priekšsēdētājs (2012–2015) un loceklis (2012–2017).

 Dzīvesgājums 
Dzimis Aucē 1966. gadā agronoma Ojāra Dimanta un viņa sievas Zigrīdas, dzimušas Levicas, trīs bērnu ģimenē. Bērnībā dzīvoja Lubezerē, mācījās Popervāles pamatskolā un Valdemārpils vidusskolā, bija vidusskolas laikraksta "Pionieris" korespondents (1978), skolēnu jaunrades nometnes "Aicinājums" (1978–1981) un kopš 1980. gada jauno žurnālistu skolas "Noruna" dalībnieks. 1981. gada "Aicinājuma" nometnes laikā Ainārs Dimants uzrunāja žurnālistu sekcijas kuratori  Lailu Pakalniņu (tobrīd – Brunovsku), kura atbalstīja plānu rīkot komunistu partijas un izpildkomitejas nesankcionētu demonstrāciju pret smēķēšanu Valmieras centrā.«Varēja sanākt liela politiska kļūda.» Kā skolēni Valmierā padomju laikā demonstrāciju pret smēķēšanu rīkoja lsm.lv 2025. gada 3. jūlijā

Studēja žurnālistiku Latvijas Universitātē (1984–1987), tad M. Lomonosova Maskavas Valsts universitātē (1987–1990), iegūstot žurnālista diplomu ar izcilību (1990). Studiju laikā bija Latvijas Tautas frontes 1. un 2. kongresa delegāts (1988, 1989), kopš 1989. gada Akadēmiskās vienības "Austrums" biedrs. Bija Vācijas Bundestāga (1992), Hamburgas Žurnālistu skolas (Henri - Nannen - Schule, 1993), Konrāda Adenauera fonda (1994), Frīdriha Eberta fonda (1995), Hansa Zeidela fonda (1996) stipendiāts, 1996. gadā ieguva LU komunikācijas zinātnes maģistra grādu.

Pēc doktorantūras studijām Berlīnes Brīvajā universitātē (Freie Universität Berlin) ieguva Dr. phil. grādu ar izcilību (magna cum laude) komunikācijas un politikas zinātnēs (2003). Pētniecības nolūkos ar Fulbraita stipendiju studēja Džordžijas Universitātē (2008–2009), ar Vācijas Akadēmiskās apmaiņas dienesta DAAD stipendiju - Dortmundes Universitātē (2011). Stendera biedrības dibinātājs (2017).

 Darbība politikā 
A. Dimants bija viens no "Eiropas Kustības Latvijā" dibinātājiem un pirmais viceprezidents (1997), prezidents un pirmsreferenduma informācijas kampaņas vadītājs (1999–2003), Starptautiskās Eiropas Kustības valdes loceklis (2002–2005). "Kustības Par!" dibinātājbiedrs, no apvienības "Attīstībai/Par!" kandidēja 13. Saeimas vēlēšanās (2018) un 2019. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanās.

 Darbība žurnālistikā un pētniecībā 
Sāka strādāt žurnālistikā kā laikraksta "Diena" korespondents Maskavā (1990–1992), vēlāk bija politiskais komentētājs (1992–1997), darbojās arī LTV, "Lauku Avīzē" u. c. Latvijas Žurnālistu savienības (1993) un Latvijas Žurnālistu asociācijas (2010) biedrs. Žurnāla "Akadēmiskā Dzīve" galvenais redaktors (2006—2024). Valsts kultūrkapitāla fonda (2017/2018) stipendiāts.

Līdztekus žurnālista darbam bija docētājs un pētnieks (Latvijas Universitātē, Rīgas Stradiņa universitātē, Vidzemes Augstskolā, Mediju institūtā (1993—2024)), komunikācijas zinātnes katedru vadītājs Rīgas Stradiņa universitātē (1998–2002) un Biznesa augstskolā "Turība" (2005–2012), viesprofesors Berlīnes, Minhenes un Vīnes universitātēs.
Biznesa augstskolas "Turība" komunikācijas zinātnes doktora studiju programmas "Komunikācijas vadība" direktors (2007–2020) un Promocijas padomes komunikācijas zinātnē priekšsēdētājs. Latvijas Zinātnes padomes eksperts komunikācijas zinātnē. Vairāku nacionālu un starptautisku pētījumu projektu vadītājs un dalībnieks, starptautisko zinātnes asociāciju un žurnālu redkolēģiju loceklis. Tulkotājs no vācu valodas.

Eiropas Žurnālistikas observatorijas (EJO – European Journalism Observatory) latviešu un krievu portālu zinātniskais vadītājs (https://lv.ejo-online.eu; https://ru.ejo.ch), vadošais pētnieks Latvijas Universitātes Filozofijas un socioloģijas institūtā (2010—2024).

 Publikācijas 
Vairāku starptautiski citētu zinātnisku publikāciju,Retā uzvārda daudzinājums. Aprisēs: Benjamiņu dzimta un tās loma latviešu žurnālistikā. No: Literatūra un Māksla (03.11.1990.), 10. - 13., 15. lpp.Dimants, Ainars ; Brikše, Inta: Journalism in Independent Latvia during the 1920s and 1930s. No: Hoyer, Svennik ; Lauk, Epp ; Vihalemm, Peeter (sast.): Towards a Civic Society : The Baltic Media’s Long Road to Freedom. Perspectives on History, Ethnicity and Journalism. Tartu : Baltic Association for Media Research / Nota Baltica, 1993, pp. 142 - 151Neatkarīgie (bezpartejiskie) laikraksti; Ilustrētie nedēļas žurnāli; “Jaunāko Ziņu” pārkārtošana autoritārā režīma vajadzībām; “Rīts”; Valsts informācijas aģentūra LETA. No: Treijs, Rihards (red.): Latvijas Republikas prese 1918 - 1940. Rīga : Zvaigzne ABC, 1996, 214. - 249., 268. - 272., 371. - 376., 376. - 380., 417. - 423. lpp.The Future of Latvia’s Mass Media in Enlarged Europe. No: Jundzis, Tālavs (ed.): Latvia in Europe : Visions of the Future : Collection of Articles. Riga : Baltic Center for Strategic Studies, Latvian Academy of Sciences, 2004, pp. 334 - 352Editorial Censorship in the Baltic and Norwegian Newspapers. No: Bærug, Richard (ed.): The Baltic Media World. Rīga, 2005, pp. 121 - 144Vilis Lācis – preses karaļa pavalstnieks vai nedemokrātisku režīmu balsts. No: Gūtmane, Margita (sast.): 100 gadu kopā ar Vili Lāci : konferences materiāli (2004. gada 25. maijs, Rīga). Rīga : Zinātne, 2005, 18. - 23. lpp.The role of Scandinavian investments for the re-integration of Latvian media in the North/Central European model of media system. No: Informacijos mokslai (2008), Vol. 47, pp. 37 - 43[Chapters] 4.3.5. Russian Mass Media in Latvia; [Comparison] 5.5. Russian Mass Media; Mass Media, Conclusions. No: Pelnēns, Gatis (ed.): The “Humanitarian Dimension” of Russian Foreign Policy Toward Georgia, Moldova, Ukraine, and the Baltic States. 2nd, supplementary ed. Riga : Centre for East European Policy Studies, 2010, pp. 182 - 192; 312 - 315; 327 - 328Medien in den baltischen Staaten nach dem EU-Beitritt – Das Fallbeispiel Lettland. No: NORDEUROPAforum (2012), Heft 1 - 2, S. 7 - 30Jānis Stradiņš intervijā Aināram Dimantam. Elite nerodas pirmajā paaudzē: Lai latviešu sabiedrības intelektuālo temperatūru nepazeminātu. No: Zinātnes un kultūras mijiedarbība Latvijā un pasaulē: Jāņa Stradiņa gada grāmata. Rīga : LU Akadēmiskais apgāds, 2015, 106. - 123. lpp.Latvian public service broadcasting (PSB) at a media policy crossroads on the path to public service media (PSM). No: Środkowoeuropejskie Studia Polityczne / Central European Political Studies (2016), No. 2, pp. 155 - 165Chapter 18. Latvia: Different journalistic cultures and different accountability within one media system. No: Eberwein, Tobias; Fengler, Susanne; Karmasin, Matthias (eds.) The European Handbook of Media Accountability. London, New York : Routledge, 2018, pp. 143 - 149 žurnālistikai un kultūrsociālajai vēsturei veltītu grāmatu autors un sastādītājs.

 Monogrāfija 
 Latvijas prese 200 gados: no "Latviešu Avīzēm" līdz digitālo mediju laikmetam. Rīga: izdevniecība "Latvijas Mediji", 2022. – 367 lpp.

 Atsauces 

Kategorija:Latvijas žurnālisti
Kategorija:Aucē dzimušie
Kategorija:Latvijas Universitātes absolventi
Kategorija:Latvijas Universitātes pasniedzēji
Kategorija:Rīgas Stradiņa universitātes darbinieki
Kategorija:Vidzemes Augstskolas darbinieki
Kategorija:Latviešu sabiedriskie darbinieki