Dzeltenā māja

"Dzeltenā māja" (), saukta arī Iela (),The Yellow House ('The Street'), Van Goga muzejs. Retrieved on 21 February 2015. ir 19. gadsimta nīderlandiešu postimpresionisma gleznotāja Vinsenta van Goga 1888. gadā radīta eļļas krāsas glezna.

Tās nosaukums attiecas uz ēku Arlā Lamartēna laukumā 2, Francijā, kur 1888. gada 1. maijā van Gogs nomāja četras telpas. Apakšstāvā divas lielas telpas kalpoja par viņa darbnīcu un virtuvi, bet augšstāvā bija divas mazākas telpas ar skatu uz Lamartēna laukumu. Logs pirmajā stāvā tuvāk stūrim ar abiem slēģiem atvērtiem ir Van Goga viesu istaba, kur no 1888. gada oktobra beigām dzīvoja Pols Gogēns. Nākamais logs ar vienu aizvērto slēģi ir van Goga guļamistaba. Divas nelielas telpas ēkas aizmugurē van Gogs nomāja vēlāk.

Van Gogs norādījis, ka restorāns, kur viņš mēdza ieturēties, atradās rozā krāsas ēkā netālu no gleznas malas (Lamartēna laukums 28). To vadīja atraitne Venisaka, kas bija arī van Goga īres nama īpašniece un kurai piederēja vēl vairākas attēlotās ēkas. Pa labi no dzeltenās mājas atrodas Monmažūra iela, kas ved tālāk uz diviem dzelzceļa tiltiem.Avenue Montmajour is now Avenue de Stalingrad. Pirmā līnija, pa kuru redzams garāmbraucošs vilciens, kalpoja kā savienojums ar Linelu, kas atrodas pretējā (labajā) Ronas krastā. Otrā līnija piederēja Paris Lyon Méditerranée dzelzceļa uzņēmumam.The Railway Bridge, another painting by Van Gogh, supplies a view from this bridge back to place Lamartine, the square in which the house was located. Fonā pa kreisi redzams pastaigu laukuma stūris no viena no Lamartēna laukuma publiskajiem dārziem. Monmažūra avēnijā izraktais grāvis bija paredzēts gāzes cauruļvadiem, kas ļāva van Gogam pēc neilga laika savā studijā ierīkot gāzes apgaismojumu.Letters B22  and 556 

Ēka smagi cieta 1944. gada 25. jūnijā sabiedroto uzlidojumāA photographic document of the damaged house survived (Van Gogh Museum, Archief M. E. Tralbaut), stamped "Photo E. Barral" and annotated by the author "La Maison de Van Gogh après le Bombardement du 25 Juin 1944"; it is reproduced in Wilkie, In Search of Van Gogh, page 92 un vēlāk tika nojaukta. Apkārtējās mājas šobrīd izskatās ļoti līdzīgi. Par ēku atgādina izvietots plakāts.The Yellow House is gone

 Izcelsme 
Glezna tapa 1888. gada septembrī, aptuveni laikā, kad viņš savam brālim Teo nosūtīja kompozīcijas skici:

Sākotnēji Van Gogs gleznai deva nosaukumu Māja un tās vide (). Vēlāk viņš izvēlējās apzīmējošāku nosaukumu un nosauca to Iela (),Letter  543 , Letter  B18  godinot Žana Fransuā Rafaeli Parīzes ielu skiču sēriju, ko nesen bija publicējis laikraksts Le Figaro.La Rue, par Jean-François Raffaëlli, Le Figaro, supplément litteraire, Paris, March 3, 1888


 Īpašnieki 
Šī glezna bez pārtraukumiem ir bijusi Van Gogu ģimenes īpašums. Kopš 1962. gada tā pieder Vinsenta Van Goga fondam, ko izveidoja Vinsents Vilems van Gogs, mākslinieka brāļadēls. Šobrīd glezna uz nenoteiktu termiņu aizdota Van Goga muzejam Amsterdamā.

 Atsauces 

 Bibliogrāfija 
 Dorn, Roland: Décoration: Vincent van Gogh's Werkreihe für das Gelbe Haus in Arles, Georg Olms Verlag, Hildesheim, Zürich & New York 1990   / ISSN 0175-9558

 Ārējās saites 

 Dzeltenā māja Van Goga muzeja vietnē
 Atsauces uz vēstulēm  Van Goga muzeja vietnē
 ; Dzeltenās mājas skatu punkts: apskatāms Google Street View ZZA virzienā, pa Staļingradas avēniju

Kategorija:1888. gada gleznas
Kategorija:Vinsenta van Goga gleznas