Zemnieku kāzas

Zemnieku kāzas ir nīderlandiešu un flāmu renesanses gleznotāja Pītera Brēgela Vecākā eļļas krāsas žanra glezna uz koka paneļa, tapusi 1567. gadā Tā ir viena no viņa daudzajām gleznām, kur attēlota zemnieku dzīve. Glezna pašlaik atrodas Mākslas vēstures muzejā, Vīnē. Brēgelam patika gleznot zemniekus un dažādus viņu dzīves aspektus, tādēļ viņš ticis pat nosaukts par zemnieku Brēgelu, bet patiesībā viņš bija izsmalcināts intelektuālis un daudzām viņa gleznām ir simboliska nozīme un morāls aspekts.

 Aina 
Līgava atrodas pie zaļās sienas segas, virs galvas tai ir pakārts papīra kronis. Viņai galvā ir vainags, viņa sēž pasīvi, nepiedaloties ēšanā un dzeršanā. Līgavainis saskaņā ar flāmu paražu nepiedalās kāzu mielastā. Svētki notiek šķūnī vasaras laikā; divi labības kūļi un grābeklis atgādina par darbu, smago zemnieku dzīvi. Izvietoti uz no eņģēm izņemtām durvīm telpā tiek ienesti šķīvji. Galvenais ēdiens ir maize, putra un zupa. Citās ainās parādās divi muzikanti, kuri spēlē dūdu variāciju, jaunu zēnu priekšplānā, kas laiza šķīvi, bagātu vīru labajā pusē pašā malā barojot suni, noliekot maizi uz sola un noslēpumainu lieku kāju, kas redzama zem ēdienu kravas, ko nes abi vīrieši priekšplānā. Tiek apgalvots, ka aina atspoguļo precīzu 16. gadsimta attēlojumu, kā notika zemnieku kāzas.

 Līgavainis 
Bijuši daudz pieņēmumu par līgavaiņa identitāti šajā gleznā. Gilberts Haiets apgalvojis, ka līgavainis ir cilvēks gleznas centrā, valkājot tumšu mēteli un redzams profilā,Gilbert Highet. 1945. Bruegel's Rustic wedding. American Magazine of Art 38. 274-276.Gilbert Highet. 1967. Where is the Bridegroom? Horizon: A Magazine of the Arts. 9.2:112-115. vai bagātā pāra neaudzinātais dēls, kas redzams pie tālākās sienas pa labi no līgavas, ēdot ar karoti, tāpat uzskata Gustavs Gliks.Gustav Glück, ed. 1937. Bilder aus Bruegels Bildern. Vienna: Verlag Von Anton Schroll & Co. Ir arī ierosināts, ka saskaņā ar mūsdienu paražu līgavainis nesēž pie galda, bet varētu būt cilvēks, kas lej alu. Vai arī viņš saskaņā ar šo paražu varētu būt kāds, kas pasniedz ēdienu. Saskaņā ar šo teoriju, līgavainis ir jaunais vīrietis ar sarkano cepuri, kurš pasniedz saviem viesiem ēdienu, izdalot šķīvjus saviem viesiem.

Rūdijs Rukers Freida stilā prāto:

Daži autori pat ir ierosinājuši, ka līgavainis nav iekļauts gleznā. Van der Elsts prāto, ka tas varētu būt veca flāmu sakāmvārda attēlojums, piemēram, "Tas ir nabags cilvēks, kurš nevar būt pats savās kāzās." Tas, šķiet, attēlots šajā gadījumā.Joseph van der Elst. 1944. The last flowering of the Middle Ages. Garden City, NY: Doubleday, Doran & Company.  
Citi prāto, ka tas ir mistisko "Kāzu Kanā" attēlojums.
Tiek uzskatīts, ka glezna varētu būt kristiešu alegorija, kas simbolizē korupciju, attēlojot samaitāto baznīcu, kam bija jābūt Kristus līgavai, bet līgavainis nav ieradies, lai apņemtu savu samaitāto līgavu.K. C. Lindsay and Bernard Huppé. March 1956. Meaning and Method in Breughel's Paintings. Journal of Aesthetics and Art Criticism Vol. 14, No. 3. 376-386.

 Masu kultūrā 

Glezna tika parodēta komisku grāmatā Asterikss Beļģijā.
To parodēja arī pastkartē par godu Beļģijas dalībniekiem 1979. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā.

 Atsauces 

 Bibliogrāfija 
 (see index)

 Ārējās saites 

Kategorija:1567. gada gleznas
Kategorija:Pītera Brēgela Vecākā gleznas