Rudīte Losāne

Rudīte Losāne (dzimusi Rudīte Rutkaste ) ir latviešu dzejniece, Iļģuciema sieviešu cietuma kapelāne, no 2005. līdz 2019. gadam bija Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas evaņģēliste Vangažu draudzē, no 2009. līdz 2019. gadam Latviešu Luterāņu Sieviešu Teoloģu Apvienības prezidente. 2019. gadā ordinēta par mācītāju Latvijas Evaņģēliski luteriskajā baznīcā pasaulē (LELBP). Kalpo LELBP Cīravas draudzē.

 Dzīvesgājums 
Rudīte Losāne dzimusi Kuldīgā, kalpotājas un galdnieka ģimenē. Tēvs neesot ticējis Dievam, bet māte bijusi ticīga, tomēr Rudītei un viņas brālim neko par Dievu nestāstīja. Staļina laikā vecākus deportēja uz Sibīriju, un pēc atgriešanās Latvijā ģimene atradās Viskrievijas Ārkārtas komisijas uzraudzībā.

Rudīte iesaistījusies oktobrēnos, gan pionieru kustībā, gan komjaunatnē. Rudīte Dievu iepazinusi vairākos personīgos pārdzīvojumos un dzīves notikumu atbilžu meklējumos. Kuldīgā apmeklējusi gan Svētās Annas, gan Svētās Katrīnas baznīcu. Daudz iemācījusies no mācītāja Viestura Pirro.

1976. gadā beigusi Aizputes vidusskolu, 1980. gadā beigusi Latvijas Valsts konservatorijas Kultūrizglītības darbinieku nodaļu, no 1998. gada līdz 2000. gadam mācījusies Latvijas ev. lut. Kristīgajā akadēmijā. Ieguvusi maģistra grādu Latvijas Universitātes Teoloģijas fakultātē, apguvusi Teoloģijas un reliģiju zinātnes doktora studiju programmu.

No 1980. līdz 1995. gadam Losāne strādāja kultūrizglītības darbā, kā arī no 1995. līdz 1998. gadam darbojuās uzņēmējdarbībā. No 1997. gada līdz 2000. gadam bijusi Kuldīgas dzejnieku kluba vadītāja.

2014. gadā ieguvusi Žaņa Lapuķa piemiņas stipendiju 4000 eiro apmērā studijām LU Teoloģijas fakultātē.

Kopš 2001. gada strādā par kapelāni Iļģuciema sieviešu cietumā. Strādājot par kapelāni Iļģuciema sieviešu cietumā, R. Losāne ir izveidojusi resocializācijas programmu Mirjama, kurā atsevišķi no pārējām notiesātajām dzīvo un mācās vairākas sievietes. Programma ir pieteikusi sevi kā pastāvīgu cietuma resocializācijas darba vienību, guvusi atzinību Latvijas Valsts mērogā, kā arī starptautiski par to ir radusies interese. Programmas "Mirjama"  pētniecība ir arī Rudītes promocijas darba tēma. Katru mācību gadu turpat 20 pasniedzēju  māca dažādas zināšanas un prasmes: mākslu, mūziku, Bībeles studijas, teātra un tēlotāju mākslu.

2016. gadā LELB Sinodes jeb augstākās lēmējinstitūcijas dalībnieki nolēma aizliegt sievietēm kļūt par mācītājām. Pēc izmaiņām LELB satversmē, piemēram, Rudīti Losāni mācītāji vairs neaicina aizvietot viņus dievkalpojumos. "Tā mana izjūta ir tāda, ka šie Latvijā baznīcā kalpojošie vīrieši (..) viņi kaut kādā veidā — tas, protams, ir mans novērojums — baidās no sievietēm, kurām ir izteiktas līderes īpašības, arī no gudrām sievietēm," teikusi Rudīte Losāne.

2020. gadā iznāca Ingas Jērumas grāmata par R.Losāni "Sieviete, kura maina likteņus".

 Dzeja 
Rudīte raksta dzeju. Pirmie dzejoļi "Mūsu diptihs" tika publicēti 1996. gada 27. jūlijā laikrakstā "Kurzemnieks". Kopā izdoti četri dzejoļu krājumi:
 Dieva asara (vienā grāmatā ar A. Krones — Lauriņas Sirds klusējamais, 1998),
 Uguns smaržas (2000),
 Dvēseli tecinu zelta traukā (2004),
 Sāļais medus (2010).
2004. gadā pēc straujas slimības mūžībā aiziet Rudītes meita Marika 22 gadu vecumā. Dzejoļu krājums "Dvēseli tecinu zelta traukā" veltīts meitai.

 Vaļasprieki 
Losānes vaļasprieki ir kinoloģija, ceļošanu ar auto, klasiskā mūzika, Latvijas starpkara laika literatūra un rozes.

 Atsauces 

Kategorija:1958. gadā dzimušie
Kategorija:Kuldīgā dzimušie
Kategorija:Latvijas dzejnieki