Gvido Straube

Gvido Straube (1959) ir latviešu vēsturnieks, LU Vēstures un filozofijas fakultātes profesors. Kopš 2020. gada septembra Latvijas vēstures institūta direktors. Galvenā Straubes zinātniskā interese saistās ar Latvijas 18.—19. gs. kultūras vēsturi, īpaši pievērsies hernhūtiešu jeb brāļu draudžu kustības izpētei.

 Dzīvesgājums 
Dzimis 1959. gada 9. septembrī Tukumā mediķes Gundegas Straubes-Strauss un Latvijas PSR Valsts Drošības komitejas virsnieka Frīdriha Straubes-Strausa ģimenē. Ģimenē izkoptas vēstures grāmatu lasīšanas tradīcijas.Čerpinska, Anita. «Vēstures profesoram Gvido Straubem — 50», Latvijas vēstures institūta žurnāls, 2009, Nr. 3, 203. lpp.

Mācījās Rīgas 64. vidusskolā. Studēja Pētera Stučkas Latvijas valsts universitātes Vēstures un filozofijas fakultātē (1977—1982). 1983. gadā uzņemts Latvijas PSR Zinātņu akadēmijas vēstures institūta aspirantūrā, no 1983. gada līdz 1988. gadam bija Vasīlija Dorošenko asistents,Čerpinska, Anita. «Vēstures profesoram Gvido Straubem — 50», Latvijas vēstures institūta žurnāls, 2009, Nr. 3, 204. lpp. līdztekus darbojās laikrakstā «Dzimtenes Balss»,Gvido Straube, LVU Vēstures un filozofijas fakultātes vēstures specialitātes students, «Lielā reformatora atcerei», Dzimtenes Balss, 1983. gada 22. septembris. un žurnālā «Karogs».Straube, Gvido, «Merķeļa cīņu biedru atceroties», Karogs, 1984. gada 1. septembris. 1990. gadā aizstāvēja vēstures zinātņu kandidāta grādu — cand. hist.Straube, Gvido, cand. hist. Latvijas ZA Vēstures institūta zinātniskais līdzstrādnieks, «Ļaunums, ar kuru izvairās no lielāka ļaunuma», Rīgas Balss, 1990. gada 7. decembris, 6. lpp.

1990. gadā viņu ievēlēja par LU Vēstures un filozofijas fakultātes docentu, 1999. gadā par asociēto profesoru, par profesoru 2003. gadā. Bija arī Humbolta Universitātes un Berlīnes Brīvās universitātes viesdocents, strādāja Latvijas Valsts kinofotofonodokumentu arhīvā, darbojās kā žurnāla “Latvijas Arhīvi” redkolēģijas loceklis un Latvijas vēstures institūta pētnieks. Bija Vēstures un filozofijas fakultātes dekāns no 2001. līdz 2011. gadam un Vēstures un arheoloģijas nodaļas vadītājs. 2015. gadā nodarbināts valsts akciju sabiedrībā «Latvijas pasts».
No 2001. līdz 2016. gadam ar pārtraukumiem bija Latvijas Universitātes Senāta loceklis.https://www.lu.lv/par-mums/lu-senats/

Bija arī Latvijas Valsts heraldikas komisijas loceklis, un Nacionālās vēstures komitejas loceklis. Darbojās Latvijas arhīvistu biedrībā, Hernhūtiešu fonda valdē un Vēstures izpētes un popularizēšanas biedrībā.
Straube bija ilggadējs privātās akciju sabiedrības "Rīgas Kinostudija" padomes loceklis un padomes priekšsēdētāja vietnieks.DELFI: Pieprasa 'Rīgas kinostudijas' maksātnespējuRīgas pilsētas Vidzemes priekšpilsētas tiesas 2016. gada 20. septembra lēmums Nr. C30747816

 Rektora vietas izpildītājs 
2019. gada 27. augustā, pēc Indriķa Muižnieka neapstiprināšanas Ministru kabinetā, Straubi iecēla par Latvijas Universitātes rektora vietas izpildītāju, amatu sāka pildīt 2. septembrī. Straube 2019. gada septembrī likvidēja augstskolas Stratēģijas padomiLETA, Lai saglabātu kontroli, Straube likvidējis LU Stratēģijas padomi, Apollo, 2019. gada 6. septembris un par savu svarīgāko uzdevumu izvirzīja LU "dežūrmenedžēšanu" līdz jauna rektora ievēlēšanai.LETA, «Straube: Šobrīd neredzu sevi ilgstošā darbā LU rektora amatā», TVNET, 2019. gada 11. septembris. 2019. gada 30. septembrī viņu atcēla no rektora vietas izpildītāja amata,LETA, «Pēc Muižniekam labvēlīgā tiesas lēmuma ZZS prasa Šuplinskas demisiju», TVNET, 2019. gada 30. septembris. 2020. gada 11. martā stājās spēkā Administratīvās rajona tiesas spriedums, kas noteica, ka Ministru kabineta 2020. gada 29. augusta rīkojums Nr. 419, ar kuru amatā iecelts Straube, ir prettiesisks un atcelts no tā pieņemšanas dienas, šajā dienā rektora pienākumus atsāka pildīt Indriķis Muižnieks."Valdība nolemj nepārsūdzēt tai nelabvēlīgo tiesas lēmumu Muižnieka lietā" Latvijas Avīze, 2020, 10. marts

 Pētījumi 
 Garlība Merķeļa priekšgaitnieki, «Karogs», 1987; 10: 149—153;
 Vidzemes brāļu draudzes kā pirmā sabiedriskā zemnieku kustība Latvijā. Rīga, 1989, 177 lappuses;
 Latvijas brāl̦u draudzes diārijs: jaunakais noraksts, jeb Hernūtiešu brāl̦u draudzes vēsture Latvijā. «N.I.M.S.», 2000, 317 lappuses
 Historiogrāfisks ievads. In: Blaufūss, F.B. Vidzemes Stāsti: stāsti no tās vecas un jaunas būšanas to Vidzemes ļaužu, uzrakstīti 1753. Rīga: Vēstures izpētes un popularizēšanas biedrība, 2015, 253 lpp.

 Atsauces 

Kategorija:1959. gadā dzimušie
Kategorija:Latviešu vēsturnieki
Kategorija:Latvijas Universitātes pasniedzēji
Kategorija:Latvijas Universitātes absolventi
Kategorija:Tukumā dzimušie