Hendriks Kazimirs

Hendriks Kazimirs (Hendrik Brugt Gerhard Casimir) ( - ) bija nīderlandiešu fiziķis, vislabāk zināms ar savu pētījumu par supravadītāju divu šķidrumu modeli (kopā ar K.J. GorteruR. de Bruyn Ouboter, C.J. Gorter's Life & Science, University of Leiden, Instituut-Lorentz for Theoretical Physics (LeidenPhysics).) 1934. gadā un Kazimira efektu (kopā ar D. Polderu) 1948. gadā.

 Biogrāfija 
Studējis teorētisko fiziku Leidenes Universitātē,H. B. G. Casimir, Het toeval van de werkelijkheid: Een halve eeuw natuurkunde (Meulenhof, Amsterdam, 1983), pp. 34, 37, 74. . 1931. gadā iegūstot fizikas doktora grādu.loc. cit., pp. 80, 152, 374. Savā doktora disertācijā aplūkojis cietu rotējošu ķermeņu kvantu mehāniku un molekulu rotācijas grupu teoriju. Šajā laikā viņš arī kādu laiku Kopenhāgenā pavadīja pie Nilsa Bora. Pēc doktora grāda iegūšanas strādāja par Volfganga Pauli asistentu Cīrihes ETH. 1938. gadā kļuva par Leidenes Universitātes fizikas profesoru. Tajā laikā viņš aktīvi pētīja gan siltumvadītspēju, gan elektrovadītspēju, kā arī deva ieguldījumu ļoti zemu (milikelvina) temperatūru sasniegšanā.

1942. gadā, Otrā pasaules kara laikā H. Kazimirs pārcēlās uz NatLab (Philips Natuurkundig Laboratorium, Philips Physics Laboratory) Eindhovenā, Nīderlandē.loc. cit., pp. 238, 276. Viņš joprojām turpināja aktīvi darboties zinātnē un 1945. gadā uzrakstīja slaveno rakstu par Onsagera mikroskopiskās atgriezeniskās saites principu. 1946. gadā kļuva par Philips NatLab līdzdirektoru un 1956. gadā par uzņēmuma direktoru padomes locekli.loc. cit., p. 279. Savu darbību Philips NatLab Kazimirs beidza 1972. gadā.

Kaut arī lielāko daļu savas profesionālās dzīves viņš pavadīja rūpniecībā, Hendriks Kazimirs bija viens no lielākajiem holandiešu teorētiskajiem fiziķiem. Laika periodā no 1931. līdz 1950. viņš devis lielu ieguldījumu zinātnē. Viņš palīdzēja dibināt Eiropas Fizikas biedrību un no 1972. līdz 1975. gadam bija tās prezidents. 1979. gadā viņš bija viens no galvenajiem runātājiem CERN 25. gadadienas svinībās. 1946. gadā viņš kļuva par Nīderlandes Karaliskās mākslas un zinātņu akadēmijas locekli.

Strādājot Philips NatLab, Kazimirs 1948. gadā sadarbojās ar Diku Polderu, prognozējot kvantu mehānisko piesaisti starp divām plāksnēm, kas tagad pazīstama kā Kazimira efekts.

Ieguvis sešus goda doktora grādus universitātēs ārpus Nīderlandes. Saņēmis vairākus apbalvojumus. Bija Nacionālās inženierzinātņu akadēmijas ārštata palīgs.

 Publikācijas 

 H. B. G. Casimir, Haphazard Reality: half a century of science (Harper & Row, New York, 1983); Casimir's autobiography in English. 
 H. B. G. Casimir, Het toeval van de werkelijkheid: Een halve eeuw natuurkunde (Meulenhof, Amsterdam, 1992); Casimir's autobiography in Dutch. 
 prola.aps.org ; H. B. G. Casimir, and D. Polder, The Influence of Retardation on the London-van der Waals Forces, Physical Review, Vol. 73, Issue 4, pp. 360–372 (1948). 
 dwc.knaw.nl ; H. B. G. Casimir, On the attraction between two perfectly conducting plates, Proceedings of the Royal Netherlands Academy of Arts and Sciences, Vol. 51, pp. 793–795 (1948). 
 extra.research.philips.com; H. B. G. Casimir, and J. Ubbink, "The Skin Effect", "Philips Technical Review", Vol. 28, pp; 300-315 (1967)

Atsauces 

 Ārējās saites 

PhysicsWeb article  on the Casimir Effect
 C. J. Gorter, C. J. Gorter's life & science, University of Leiden, Leiden, Netherlands. 
 Oral History interview transcript with Hendrik Casimir 5 and 6 July 1963, American Institute of Physics, Niels Bohr Library and Archives 


Kategorija:1909. gadā dzimušie
Kategorija:2000. gadā mirušie
Kategorija:Nīderlandiešu fiziķi
Kategorija:Dienvidholandē dzimušie