LBTU Veterinārmedicīnas fakultāte

Veterinārmedicīnas fakultāte (VMF) ir 1919. gadā dibināta Latvijas Biozinātņu un tehnoloģiju universitātes fakultāte.

 Vēsture 
Pētera Stučkas vadība 1919. gada 3. martā nolēma organizēt plānotās Latvijas augstskolas Veterinārmedicīnas fakultāti, bet tikai 1919. gadā 18. septembrī Latvijas Republikas Izglītības ministrs Kārlis Kasparsons izdeva rīkojumu Nr. 592 "Par veterinārmedicīnas fakultātes un farmācijas nodaļas atvēršanu pie Latvijas Augstskolas".

Kopš fakultātes dibināšanas tās nosaukumu vairākas reizes mainīja — Veterinārmedicīnas fakultāte (1919—1947); Veterinārā/Veterinārijas (1947—1989); Veterinārmedicīnas fakultāte (no 1989. gada).

Veterinārmedicīnas fakultāte bija iekļauta divās augstākajās mācību iestādēs, kas pastāvēšanas laikā mainīja savus nosaukumus. Sākotnēji fakultāte atradās Rīgā (no 1919. gada līdz 1964. gada 31. augustam):
 Latvijas Augstskola (LA; 16.09.1919—27.03.1923);
 Latvijas Universitāte (LU; 27.03.1923—25.09.1940);
 Latvijas Valsts universitāte (LVU; 25.09.1940—29.01.1942; 15.10.1944—17.11.1944);
 Rīgas Universitāte (RU; 29.01.1942-15.10.1944).

1944. gadā LVU Veterinārmedicīnas fakultāti pievienoja Latvijas Lauksaimniecības akadēmijai un 1964. gadā pārcēla uz Jelgavu:
 Latvijas Lauksaimniecības akadēmija (LLA; 17.11.1944—27.03.1991);
 Latvijas Lauksaimniecības universitāte (LLU; 27.03.1991—31.08.2022);
 Latvijas Biozinātņu un tehnoloģiju universitāte (LBTU; kopš 01.09.2022).

 Struktūrvienības 
Pašreiz Veterinārmedicīnas fakultātes sastāvā ir vairākas struktūrvienības:
 Klīniskais institūts
 Preklīniskais institūts
 Pārtikas un vides higiēnas institūts
 LBTU Veterinārā klīnika
 Klīnisko pētījumu centrs
 LBTU Mazo dzīvnieku patversme

 Fakultātes dekāni 
 Eduards Zariņš, kas vienlaikus bijis arī Latvijas Augstskolas Medicīnas fakultātes dekāns (1919—1920)
 Voldemārs Brencēns (1920; 1924—1926; 1928—1930; 1932—1934; 1936—1938)
 Ernsts Paukuls (1920—1922)
 Ludvigs Kundziņš (1922—1924)
 Rūdolfs Grapmanis (1926—1928, 1930—1932, 1934—1936, 1938—1939, 1940—1941)
 Miķelis Rolle (1939—1940, 1941—1943)
 Artūrs Vītums (1943—1944)
 Paulis Lejiņš (1944—1946)
 Jānis Dzelde (1946—1954)
 Olga Lušņevska (1954—1956)
 Eglons Grapmanis (1956—1973)
 Zigurds Polītis (1973—1984)
 Jāzeps Rimeicāns (1984—1990)
 Zigmunds Brūveris (1990—1991)
 Pēteris Keidāns (1991—2000)
 Arnis Mugurēvičs (2000—2004)
 Gunārs Pētersons (2004—2011)
 Ilmārs Dūrītis (2011—2018)
 Kaspars Kovaļenko (kopš 2018)

 Atsauces 

 Ārējās saites 


Veterinārmedicīnas