Oskars Grosbergs

Oskars Johans Mārtiņš Grosbergs (1862—1941) bija vācbaltiešu žurnālists un politiķis. Latviešu rakstnieku darbu tulkotājs vācu valodā.

 Dzīves gājums 
Dzimis 1862. gada 1. aprīlī Skultes pagastā Skultes muižas () rentnieka Mārtiņa Grosberga un viņa sievas Annas, dzimušas Ikneres, ģimenē. Mācījās Rīgas pilsētas ģimnāzijā un Jelgavas guberņas ģimnāzijā, taču tās nebeidza.
Strādāja tēva muižā, mācījās lauksaimniecību Vācijā, vēlāk bija grāmatu tirgotājs Rīgā, muižas pārvaldnieks un mežkungs Vidzemes guberņā. Pēc tam pārcēlās uz dzīvi Pēterburgā, kur bija Krievijas impērijas Satiksmes ministrijas ierēdnis.

Kopš 1892. gada bija laikraksta St. Peterburger Zeitung pastāvīgais darbinieks, teātra un baleta kritiķis. 1898. gadā salaulājās ar Vandu Bartelsenu (Wanda Bartelsen). Piepelnījās kā Volfa telegrāfa biroja, laikrakstu Leipziger Neueste Nachrichten, Neue Freie Presse, Rigasche Rundschau un Deutsche Monatsschrift in Rußland (1912—1915) ārštata korespondents.

Pēc Pirmā pasaules kara sākuma 1916. gadā atgriezās dzimtenē, bija Rigasche Rundschau (1916—1917) un Baltische Zeitung redaktors (1918—1919). Latvijas brīvības cīņu laikā darbojās Latvijas Tautas padomē kā Vācbaltu progresīvās partijas (Deutsch-baltische Fortschrittliche Partei) pārstāvis-novērotājs, Vācbaltu komitejas lietvedis (Ausschuss der deutschbaltischen Parteien, 1920—1922).

Vadīja Rigasche Rundschau (1919—1939), līdztekus bija Berliner Börsenkurier, Frankfurter Zeitung u.c. vācu laikrakstu korespondents, Vācu žurnālistu biedrības goda priekšsēdētājs, Latvijas žurnālistu biedrības valdes loceklis, Latvijas PEN kluba prezidija loceklis. Latviešu Zemnieku savienības laikraksta "Brīvā Zeme" līdztrādnieks.
Uzrakstīja libretu Jāņa Vītoliņa baletam "Ilga" (1937) un "Zemgales stāstus" (1938).
Pēc Otrā pasaules kara sākuma vācbaltiešu izceļošanas laikā 1939. gadā devās uz Vāciju, kur miris 1941. gada 10. martā Berlīnē.Oskar's Grosberg's  " Kurzemes Vārds" 1942. gada 1. aprīlī

 Apbalvojumi 
 Triju Zvaigžņu ordenis (1930. gadā IV šķira, 1937. gadā III šķira)

 Darbi 
 Zemgales stāsti. Rīga: Valters un Rapa, 1938.
 Mežvalde. Rīga: A. Gulbis, 1943. — 291 lpp. (atkārtots izdevums Aizpute: 2005.) 
 Russische Schattenbilder aus Krieg und Revolution. Leipzig: Verlag Amelang, 1918. (Digitalisat).
 Meschwalden. Ein altlivländischer Gutshof im Kreislaufe des Jahres. Riga: Verlag Löffler, 1922.
 Nitschewó. Kulturbilder aus einem versunkenen Reich. Riga: Verlag Ruetz, 1926.
 Die Presse Lettlands. Mit einem geschichtlichen Rückblick. Riga: Baltischer Verlag, 1927.
 Paul v. Kügelgen und die St. Petersburger Zeitung zu Ende des vorigen Jahrhunderts. Berlin: 1928.
 Guckkasten. Baltische Erzählungen. Riga: Verlag Ruetz, 1929
 Lettland, Land und Leute. Plauderbuch. Mit Zeichnungen von Siegfried Bielenstein. Riga: Verlag Ruetz, 1930. — 84 lpp.
 Strypin. Roman aus dem kaiserlichen Petersburg. Riga: Baltischer Verlag, 1930.
 Meine Freunde unter den Tieren. Kleine Geschichten von großen und kleinen Tieren. Riga: Verlag Ruetz, 1934.
 Pension Tampin. Eine lustige Sommergeschichte in Livland. Riga: Verlag Ruetz, 1934.
 Kunterbunt. Erinnerungen. Riga: Verlag Ruetz, 1937.
 Elsa Thode. Die Geschichte einer Ehe. Riga: Verlag Ruetz, 1938.

 Tulkojumi 
 J. Jaunsudrabin. Aija. Riga: Verlag Gulbis, 1922.
 Andrejs Upīts. Jeanne d'Arc. Tragödie. Riga: Verlag Gulbis, 1934.
 Kārlis Skalbe. Die Meerjungfrau. Märchensammlung. Riga: Verlag Zeltā Ābele, 1939.
 Rūdolfs Blaumanis. Der verlorene Sohn. Theaterstück, 1931.
 Jēkabs Līgotnis. In Bieranti. Bauerndrama, 1938.

 Atsauces 

Kategorija:Rakstnieki
Kategorija:Vācbaltieši
Kategorija:Tautas padomes locekļi
Kategorija:Limbažu novadā dzimušie
Kategorija:Vācu valodā rakstošie
Kategorija:Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieki
Kategorija:Triju Zvaigžņu ordeņa komandieri