Aivars Čakste

Aivars Čakste (dzimis  Rīgā) ir latviešu fotomākslinieks.

Piedalījies vairāku mākslas filmu veidošanā kā fotogrāfs, tai skaitā 1966. gada filmas "Noktirne", 1972. gada filmas "Ceplis" un 1973. gada filmas "Pūt, vējiņi!" veidošanā. Kopumā Čakste devis ieguldījumu vairāk nekā 30 kinofilmās. Sākot ar 1969. gadu, kad Latvijas Kinematogrāfistu savienības vadībā tika sarīkota Čakstes pirmā fotodarbu izstāde, regulāri tika rīkotas personālizstādes. Čakstes darbs atstājis lielu iespaidu uz mūsdienu Latvijas foto mākslas pasauli.

 Biogrāfija 
Dzimis Rīgā, Grīziņkalnā, aktieru ģimenē. Tēvs — Eduards, māte — Leontīne Anete Natālija. Ilggadīga dzīvesbiedre — izcilā latviešu dzejniece Olga Lisovska. Pašam Čakstem ir 2 bērni no citām attiecībām — meita Agnese un dēls Bens.

Bērnību pavadījis Grīziņkalnā, kā arī izglītību ieguvis Grīziņkalna 15. pamatskolā. Piektajā klasē Čakstem radusies interese par fotomākslu. Sācis uzņemt fotogrāfijas ar fotoaparātu Любитель, un pamazām fotografēšana kļuvusi par viņa aizraušanos. Fotografēšanas tehniku apguvis pašmācības ceļā. Vēlākos gados Aivars Čakste kļuvis par aizrautīgu auto entuziastu. Veicis antīka kabrioleta restaurāciju.

Aivara Čakstes dzīvē liela nozīme ir bijusi sportam. Apguvis vairākus sporta veidus, kas lieti noderējuši piedaloties kino uzņemšanas reizēs, ja bijis nepieciešams kāds ekstremāls kadrs. Laikā, kad Rīgas Kinostudijai nebija speciālu štata kaskadieru, Aivars Čakste dažkārt izpildījis sarežģītus un bīstamus trikus slavenu aktieru vietā.

 Karjera 
Savu darba karjeru uzsācis 20. gadsimta 50. gados tipogrāfijā kā krāsas ofseta iespiedmeistars, turpinot attīstīt savas fotogrāfa iemaņas. Vēlāk strādājis arī avīzē „Rīgas Balss”, taču sakarā ar obligāto karadienestu Padomju armijā darba gaitas uz kādu laiku nācies pārtraukt. Dienēt sācis kā ierindnieks, kļuvis par komandieri kādā no specnodaļām, bet pēc karadienesta atgriezies pie savu darba pienākumu veikšanas. Vēlāk strādājis par aviotehnikas fotogrāfijas pasniedzēju, tad uzsācis savas ilggadējās darba gaitas Rīgas Kinostudijā, kur sākotnēji strādājis kā gaismas meistars, vēlāk kā fotomākslinieks. Pirmā piedalīšanās kā fotogrāfam filmas veidošanā bija režisora Vara Krūmiņa režisētajā 1959. gada filmā "Atbalss", kas uzņemta pēc Jāņa Jaunsudrabiņa triloģijas "Aija" motīviem. Tai sekojusi virkne mākslas filmu gandrīz 40 gadu garumā. Aivars Čakste bijis klāt visdažādākajos filmu uzņemšanas momentos, gan atrazdamies bangojošā jūrā, nelielā laivā, gan apledojušās kalnu takās jājot ar zirgiem, ar fotokameru īstajā laikā atrodot vajadzīgo rakursu.

Aivars Čakste strādājis arī pie grāmatu ilustrēšanas. Viens no veiksmīgākajiem Aivara Čakstes veikumiem ir ilustrācijas dzejas krājumam "Betas grāmata" (1994). Krājumā blakus Olgas Lisovskas dzejoļiem iekļautas ģimenes mīlules dalmācietes Betas fotogrāfijas, kas uzņemtas ģimenes lauku mājā Jaunpiebalgā.

Par fotomākslu un kino Aivars Čakste ir teicis: "Apgalvo, ka mūsu dienās tikai kino spēj par kaut ko pastāstīt. Salīdzināt kino ar fotogrāfiju būtu naivi, jo kino ir viens no fotogrāfijas paveidiem. Man — vistuvākais.”

 Darba vērtējums 
Par Aivara Čakstes fotogrāfiju izstādēm un darbu pie kinofilmām publicētas pozitīvas atsauksmes.

 Atsauces 

 Ārējās saites 
 Aivars Čakste filmas.lv

Kategorija:1936. gadā dzimušie
Kategorija:Rīgā dzimušie
Kategorija:Latviešu fotogrāfi