Jānuss (pavadonis)

Jānuss () ir Saturna iekšējais pavadonis. Nosaukts seno romiešu mitoloģiska personāža Jānusa vārdā. Vēl pavadonis tiek apzīmēts kā Saturns X.

 Atklāšana 
1966. gada 15. decembrī franču astronoms Odvens Dolfuss (Audouin Dollfus) novēroja Saturna pavadoni, kuru sākotnēji nosauca par S/1966 S 2. Pirms tam 1966. gada 29. oktobrī Žans Teksero (Jean Texereau) fotografēja Jānusu, taču to neapzinājās. Tai pašā mēnesī trīs dienas vēlāk (1966. gada 18. decembrī) Ričards Valkers (Richard L. Walker) arī novēroja objektu tajā pat orbītā. Tobrīd šķita, ka tas ir viens un tas pats pavadonis, bet divpadsmit gadus vēlāk 1978. gada oktobrī Stīvens Larsons un Džons Faunteins (John W. Fountain) atklāja, ka patiesībā tie ir divi atšķirīgi objekti (Jānuss un Epimētejs), kas kustas pa ļoti tuvām orbītām. Rezultātā R. Valkeram tiek piedēvēta Epimēteja atklāšana. To apstiprināja 1980. gadā kosmiskās zondes "Voyager-1" atsūtītie dati.

 Orbitālie parametri 
Attālums starp abu pavadoņu orbītām ir tikai 50 km, kas ir būtiski mazāk par to izmēriem. 1997. gadā astrofiziķi Lora Betta un Pols Devrīzs no Maiami Universitātes izskaitļoja Saturna unikālā pavadoņu pāra kustības trajektorijas. Epimētejs un Jānuss kustas pa savām orbītām neatkarīgi viens no otra līdz brīdim, kamēr iekšējais pavadonis panāk ārējo. Tad gravitācijas spēka ietekmē Epimētejs tiek izstumts uz augstāku orbītu, bet Jānuss pāriet uz orbītu tuvāk Saturnam, t.i. pavadoņi apmainās vietām. Šāda pārvietošanās notiek reizi četros gados. Pēc visa spriežot, abi pavadoņi senāk veidoja vienu kopīgu ķermeni, bet Saturna sistēmas veidošanās agrīnajā stadijā sadalījās divos objektos. Spriežot pēc zemā blīvuma (mazāks par ūdens blīvumu, ap 0,64 gr./cm³), Jānuss ir porains ķermenis, kas galvenokārt sastāv no ledus.

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Kategorija:Saturna pavadoņi