Gruzijas vēsture

Gruzijas vēsture ir Āzijas un Eiropas vēstures daļa, kas vēstī par notikumiem mūsdienu Gruzijas teritorijā.

Mūsdienu Gruzijas teritorija ir bijusi pastāvīgi apdzīvota kopš agrīnā Akmens laikmeta. Senajos laikos Gruzijas teritorijā atradās divas valstis, viena no tām — Kolhīda (kolhu valsts), — Sengrieķu mitoloģijā tika uzskatīta par leģendārās Zelta aunādas atrašanās vietu. Mūsu ēras sākumā reģions nonāca Romas impērijas ietekmē.

 Viduslaiku gruzīnu valstis 
4. gadsimtā reģiona valstiņas bija starp pirmajām pasaulē, kas pieņēma Kristietību kā oficiālo reliģiju. 7. gadsimtā reģionu iekaroja arābi, taču jau 9. gadsimtā mūsdienu Gruzijas un Abhāzijas teritorijā izveidojās vairākas valstis, kuras 1008. gadā apvieno Gruzijas Karalistē, kas pastāvēja līdz 1490. gadam, kad tā sašķēlās vairākās mazākās karalistēs: Kartlijā, Kahetijā un Imeretijā, kuras cīnījās savā starpā par dominanti reģionā.

Gruzija piedzīvoja vairākus uzplaukuma un panīkuma periodus, savu lielāko uzplaukumu piedzīvojot no 11. līdz 13. gadsimtam. Reģionu mēģināja pakļaut osmaņi un persieši.

 Krievijas Impērijas pakļautībā 

Krievijas Impērija no 1801. līdz 1866. gadam anektēja Austrumgruziju. Kartlijas un Kahetijas cars Iraklijs II ar t.s. Georgijevskas traktātu jau 1783. gadā atzina sevi par Krievijas Impērijas vasali, noslēdzot ūniju. Tas netraucēja Aleksandram I 1801. gada 12. septembrī pārkāpt līgumu un likvidēt šo Kartlijas-Kahetijas caristi.
Imeretijas caristi un mūsdienu Abhāziju Krievijas Impērija iekaroja 1810. gadā, bet 1864. gadā to likvidēja kā politisku subjektu.

 PSRS pakļautībā 
1918. gadā pēc Pirmā pasaules kara un revolūcijas Krievijā izveidojās neatkarīga Gruzijas Demokrātiskā Republika, tomēr tā pastāvēja tikai dažus gadus — 1921. gadā valstī iebruka Padomju Krievijas karaspēks un 1922. gadā, kopā ar Armēniju un Azerbaidžānu, Gruzija tika iekļauta Padomju Savienībā, izveidojot Aizkaukāza PFSR. Neatkarību no Padomju Savienības Gruzija atguva 1991. gadā.

 Pēc neatkarības atgūšanas 

Pēc pilsoņu kara un dramatiskas ekonomiskās krīzes, 1990. gadu beigās situācija valstī daudzmaz stabilizējās. 2003. gadā valstī notika miermīlīga revolūcija, kurā pie varas nāca jauna uz rietumiem orientēta reformatoru valdība, kas tiecās pievienoties NATO.
Piedalās GUAM starpvalstu savienībā, kā arī Austrumu partnerības programmā ar Eiropas Savienības valstīm.