Melitskābes anhidrīds

Melitskābes anhidrīds (C12O9) ir bezkrāsaina cieta viela (balts pulveris). Vakuumā viegli sublimējas. Viela satur benzola gredzenu, tādēļ pieskaitāma pie aromātiskajiem savienojumiem.

Melitskābes anhidrīds pieder pie "eksotiskajiem" oglekļa oksīdiem.

 Vēsture 
Melitskābes anhidrīdu pirmo reizi ieguvuši Justuss fon Lībigs un Frīdrihs Vēlers 1830. gadā, pētot minerālu melītu jeb medusakmeni. Sākumā viņi jauniegūtajam savienojumam piešķīra formulu C4O3.F. Wohler (1826), Ueber die Honigsteinsäure. Poggendorfs Annalen der Physik und Chemie, volume 83, issue 7, pp. 325—334. Interneta versija.J. Liebig, F. Wöhler (1830), Ueber die Zusammensetzung der Honigsteinsäure. Poggendorfs Annalen der Physik und Chemie, vol. 94, Issue 2, pp.161-164. Interneta versija.O. L. Erdmann and R. F. Marchand (1848), Ueber die Mellithsäure. Journal für praktische Chemie, pp. 129—144. Interneta versija. 1913. gadā šo vielu precīzāk aprakstīja H. Meijers un K. Šteiners.Bugge (1914), Chemie: En neues Kohenoxyd. Review of Meyer and Steiner’s discovery of C12O9. Naturwissenschaftliche Wochenschrift, volume 13/29, issue 12, 22 March 1914, p. 188. Interneta versija. 

 Iegūšana 
Iegūst, dehidratējot melitskābi (no tā radies arī vielas nosaukums). Melitskābes anhidrīds rodas, karsējot melitskābi kopā ar acetilhlorīdu 120 °C temperatūrā.Пауль Каррер. Курс органической химии. Ленинград: Государственное научно-техническое издательство химической литературы, 1960, 656. lpp. 

 Izmantošana 
Melitskābes anhidrīdu lieto polietilēntereftalāta (PET) plastmasu termoplastisko īpašību uzlabošanai, kā arī celulozes vai kolagēna esterificēšanai, lai iegūtu materiālus ar jaunām īpašībām.

 Atsauces 

Kategorija:Oglekļa oksīdi
Kategorija:Karbonskābju anhidrīdi