Ferencs Erkels

Ferencs Erkels (;  Ģula —  Budapešta) bija ungāru komponists, pianists, pedagogs, diriģents. Ungārijas himnas mūzikas autors. Pirmās ungāru operas autors.

 Biogrāfija 
Pēc ģimenes leģendas bijis holandiešu ieceļotāja van Erkela pēcnācējs. Agri atklājis muzikālo talantu. Bratislavā mācījies pie Henriha Kleina.Österreichisches Biographisches Lexikon 1815–1950 (ÖBL) Jaunībā koncertējis kā pianists un devis mūzikas stundas (1828-1835). 1835. gadā pārcēlies uz Peštu, kur drīz kļuvis par Ungārijas teātra biedrības diriģentu. No 1838. līdz 1890. gadam bijis Ungāru nacionālā teātra galvenais diriģents un vadītājs, kā arī kopš Budapeštas filharmonijas biedrības dibināšanas 1953. gadā vadījis tās orķestri līdz 1871. gadam. No 1868. gada bijis Visungārijas koru biedrību apvienības vadītājs. No 1875. līdz 1889. gadam bijis Ungārijas mūzikas akadēmijas pirmais direktors, bet līdz 1886. gadam arī klavieru klases profesors. 1872. gadā kopā ar Ferencu Listu bijis iniciators jaunas Operas ēkas celtniecībai Budapeštā, bet kopš tās atklāšanas 1884. gadā kļuvis par tās diriģentu. No 1890. gada kalpojis kā kapelmeistars Kluža-Napokā.

1839. gadā apprecējies ar Adeli Adleru. Arī Erkela dēli — Ģula (1842—1909), Eleks (1843—1893), Lāslo (1844—1896) un Šandors (1846—1900) ir turpinājuši tēva iedibinātās ģimenes mūzikas tradīcijas un kļuvuši par muzikantiem.

 Daiļrade 
Ferencs Erkels ir ungāru nacionālās operas dibinātājs, kurš 1840. gadā sarakstījis pirmo ungāru operu Marija Bātori (). Savās operās atainojis Ungārijas traģiskās vēstures lappuses, tās cīņu ar svešzemju iekarotājiem un valdnieku tirāniju. Par viņa labākajām operām tiek uzskatītas Lāslo Hunjadi () un Bāns Bānks (). Erkela mūzikai ir raksturīgs tā laika Rietumeiropas romantisma muzikālās tradīcijas apvienojums ar ungāru tautisko melodiju.
1844. gadā sarakstījis mūziku Ungārijas himnai. 1867. gadā sarakstījis Svīnīgo uvertīru. Autors daudziem skaņdarbiem klavierēm un korim.
200px|left|thumb|Ferencs Erkels (1850. gada portrets)
 Šahists 
Ticis uzskatīts par vienu no spēcīgākajiem Ungārijas šahistiem 19. gadsimta vidū. Ar šahu nopietni nodarbojies kopš 1830. gadu beigām. No 1842. līdz 1845. gadam bijis viens no Budapeštas - Parīzes korespondencšaha mača dalībniekiem, kurā ungāru šahistu kolektīvs uzvarēja ar 2:0. 1859. gadā Peštā nodibinājis pirmo šaha klubu, kuru vadījis līdz sava mūža beigām.

 Operas 
 "Marija Bātori" /  (1840, divi cēlieni)
 "Lāslo Hunjadi" /  (1844, četri cēlieni; 1884. gadā atskaņota par godu Ungārijas Valsts operas jaunā nama atklāšanai)
 "Elizabete" /  (1857, trīs cēlieni, Ferencs Erkels ir tikai otrā cēliena autors)
 "Bāns Bānks" /  (1861, trīs cēlieni; 1884. gadā atskaņota par godu Ungārijas Valsts operas jaunā nama atklāšanai)
 "Šarlote" /  (1862, trīs cēlieni)
 "Ģerģs Doža" /  (1867, pieci cēlieni)
 "Georgijs Brankovičs" /  (1874, četri cēlieni)
 "Nezināmie varoņi" /  (1880, četri cēlieni)
 "Karalis Ištvāns" /  (1885, četri cēlieni)
 "Šimons Kemeņs" /  (nepabeigta, saglabājušies tikai fragmenti, plānoti trīs cēlieni)

 Atsauces 

 Ārējās saites 
 Internet Archive 
 International Music Score Library Project 
 German National Library 
 Budapest Philharmonic Orchestra 
 Opera.hu 

Kategorija:1810. gadā dzimušie
Kategorija:1893. gadā mirušie
Kategorija:Bēkēšas meģē dzimušie
Kategorija:Ungāru komponisti
Kategorija:Romantisma komponisti
Kategorija:Ungārijas šahisti
Kategorija:Pianisti
Kategorija:Diriģenti
Kategorija:Operu komponisti