Gustava akadēmija

Gustava akadēmija (), vēlāk Gustava-Kārļa akadēmija (), bija pēc karaļa Gustava II Ādolfa rīkojuma dibināta akadēmija Tērbatā (1632—1656), kas kalpoja kā tolaik Zviedrijai piederošo Baltijas provinču augstskola. 1690. gadā akadēmiju pārdēvēja par Gustava-Kārļa akadēmiju, kas ar pārtraukumiem darbojās Tērbatā (1690—1695) un Pērnavā (1695—1710).

 Vēsture 
Tērbatas Gustava akadēmiju dibināja 1632. gadā uz Tērbatas akadēmiskās ģimnāzijas bāzes, piešķirot tai Upsālas Universitātes privilēģijas. Par teoloģijas profesoru kļuva kurzemnieks Georgs Mancelis, kas 1636.—1637. gadā bija arī akadēmijas rektors. Gustava akadēmijā no 1650. līdz 1656. gadam teoloģiju studēja Jānis Reiters. Sakarā ar Otrā Ziemeļu kara darbību akadēmija 1656. gadā tika slēgta. Ir norādes, ka tā līdz 1665. gadam darbojusies Zviedru Igaunijas galvaspilsētā Rēvelē (Tallinā). Līdz 1656. gadam Gustava akadēmijā no 1016 imatrikulētajiem studentiem 445 bija no Zviedrijas, 198 no Zviedru Vidzemes (62 mazpilsētu pilsoņi, 55 muižnieki, 53 Tērbatas pilsoņi, 28 Rīgas pilsoņi), 108 no Somijas, 89 no Zviedru Igaunijas (Rēveles).  

1672. un 1687. gadā tika ierosināts akadēmiju atjaunot Rīgā,Jānis Stradiņš. Zinātnes un augstskolu sākotne Latvijā. Rīga: Latvijas vēstures institūta apgāds, 2012. - 164 lpp. tomēr 1690. gadā pēc Zviedrijas karaļa Kārļa XI rīkojuma to kā Academia Gustavo-Carolina atjaunoja Tērbatā. 
Jau 1695. gadā to pārcēla uz Pērnavu, kur tā darbojās arī Lielā Ziemeļu kara laikā. Akadēmija tika slēgta tikai pēc tam, kad krievu karaspēks 1710. gada 12. augustā ieņēma Pērnavu.

 Atjaunošana 
Universitāte 1802. gadā tika atjaunota pēc Krievijas imperatora Aleksandra I rīkojuma kā Ķeizariskā Universitāte Tērbatā (Kaiserliche Universität zu Dorpat).

 Akadēmijas rektori 
 Tērbatā 
 Juhans Šite (Skytte), 1632–1633
 Andreas Virginius, 1633
 Heinrich Hein, 1633–1634
 Johann Below, 1634
 Michael Savonius, prorektors, 1634–1635
 Georg Mancelius, prorektors, 1635–1636
 Georg Mancelius, 1636
 Lorenz Luden, 1636–1637
 Peter Schomer, 1637–1638
 Salomon Matthiae, 1638
 Andreas Virginius, 1638–1639
 Heinrich Hein, 1639–1640
 Johann Below, 1641–1641
 Andreas Virginius, 1641–1642
 Lorenz Luden, 1642–1643
 Johannes Stiernstråle (Ericsson), 1643–1644
 Salomon Matthiae, 1644–1645
 Andreas Virginius, 1645–1646
 Heinrich Hein, 1648–1649
 Salomon Matthiae, 1649–1650
 Sebastian Wirdig, 1650–1651
 Johannes Stiernstråle, 1651–1652
 Lorenz Luden, 1652–1653
 Joachim Schelen, 1653–1654
 Johannes Stiernstråle, 1654–1655
 Heinrich Hein, 1655–1656

 Rēvelē 
 Andreas Virginius, prorektors, 1657
 Georg Preuss, prorektors, 1658
 Gabriel Elffring, prorektors, 1659–1660
 Georg Preuss, prorektors, 1661–1662
 Gabriel Elffring, prorektors, 1663–1665

 Tērbatā 
 Olaus Moberg, 1690
 Carl Lund, 1690–1691
 Lars Liljenstolpe (Micrander, 1691)
 Gustav Carlholm, 1691–1692
 Crispin Jernfeld, 1692
 Olaus Hermelin (Skragge), 1692–1693
 Gabriel Skragge, 1693
 Gabriel Sjöberg, 1693–1694
 Sven Cameenhjelm, 1694
 Sven Dimborg (Dimberg), 1694–1695

 Pērnavā 
 Michael Dau, 1695
 Olaus Moberg, 1695–1696
 Olaus Hermelin (Skragge), 1696
 Jakob Friedrich Below, 1696–1697
 Gabriel Skragge, 1697
 Lars Meldercreutz (Molin), 1697–1698
 Gabriel Sjöberg, 1698
 Sven Cameenhjelm, 1698–1699
 Michael Dau, 1699–1700
 Daniel Sarcovius, 1700
 Daniel Eberhard, 1700
 Olaus Moberg, 1700–1701
 Sven Cameenhjelm, 1701
 Lars Meldercreutz (Molin), 1701–1702
 Michael Dau, 1702
 Johan Folcher, 1702–1703
 Samuel Auseen, 1703
 Daniel Sarcovius, 1703–1704
 Anders Palmrooth, 1704
 Erik Fahlenius, 1704–1705
 Samuel Auseen, 1705
 Laur Braunersköld (Braun), 1705–1706
 Johan Folcher, 1706–1707
 Jakob Wilde, 1707
 Ingemund Bröms, 1707–1708
 Conrad Quensel, 1708
 Nicolaus Wiraeus, 1708–1709
 Carl Schultén, 1709
 Elof Holstenius, 1709–1710

 Ārējās saites 
 Tērbatas universitāte Latvijas zinātnes un kultūras kontekstā  Prof. Jānis Stradiņš, Latvijas Vēstnesis, Nr. 26 (2791), 18.02.2003

 Atsauces 

Kategorija:Igaunijas vēsture