Hedebija

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q165414"
}
Hedebija (, , ) ir agrākā vikingu pilsēta tagadējās Vācijas ziemeļos pie Busdorfas, netālu no Šlēsvigas. Mūsdienās pie tās ir iekārtots brīvdabas Vikingu muzejs (Wikinger-Museum Haithabu).

Pēc platības Hedebija (24 ha) bija lielākā zināmā vikingu pilsēta, salīdzinot ar Gņezdovu (17,5 ha), Birku (13 ha), Dublinu (12 ha) vai Ribi (10 ha).

 Vēsture 
Hedebija bija nozīmīga vikingu laiku pilsēta pie senā tirdzniecības ceļa, kas savienoja Skandināvijas zemes ar Centrāleiropu, krustojoties ar vikingu ceļu, kas caur Jitlandes dienvidu daļu savienoja Baltijas jūras un Ziemeļjūras krastus. Nodibināta ap 770. gadu, uzplauka pēc tam, kad dāņu ķēniņš Gudfreds 808. gadā nopostīja konkurējošo vikingu pilsētu Reriku (Reric) pie mūsdienu Vismāras un padarīja Hedebiju par savas valsts galvaspilsētu. Ap 850. gadu Hamburgas-Brēmenes arhibīskaps Ansgars Hedebijā uzcēla koka katoļu baznīcu.

Ap 880. gadu Vulfstans no Hedebijas aprakstīja Baltijas jūras dienvidaustrumu krasta ģeogrāfiju, aistu ciltis un viņu galveno ostu Truso. Viņa vēstījums tika ietverts angļu karaļa Alfrēda Lielā Eiropas ģeogrāfijas aprakstā.

934. gada kaujā pie Hedebijas sakšu ķēniņš Heinrihs sakāva dāņu ķēniņu Knutu, bet 945. gadā to atguva dāņu ķēniņš Gorms. 965. gadā to aprakstīja Kordovas kalifa sūtnis Ibrahims ibn Jakubs. 983. gadā Hedebiju pakļāva dāņu ķēniņš Haralds Zilzobis.
Pēc Hedebijas nopostīšanas 1066. gadā tās iedzīvotāji pārcēlās uz Šlēsvigu, kas izveidojās par reģiona varas centru. Pēdējo reizi Hedebija (Heidiba) aprakstīta pēc 1074. gada tapušajā Brēmenes Ādama hronikā.

1900. gadā Hedebijā sākās arheoloģiskie izrakumi, 1985. gadā tika atklāts brīvdabas Vikingu muzejs.

 Ārējās saites 

Kategorija:Dānijas vēsture
Kategorija:Vikingi
Kategorija:Vācijas arheoloģiskie pieminekļi
Kategorija:Šlēsviga-Holšteina
Kategorija:Vācijas vēsture
Kategorija:UNESCO Pasaules mantojuma vietas Vācijā