Frīdrihs Parots

Johans Jakobs Frīdrihs Vilhelms Parots (, , 1791—1841) bija dabaszinātnieks un ārsts, kas 1829. gadā pirmais uzkāpa Araratā. Bērnību pavadījis Cēsīs un Rīgā.

 Dzīvesgājums 
Dzimis 1791. gada 14. oktobrī franču izcelsmes Karlsrūes skolotāja Georga Frīdriha Parota () ģimenē. Kopā ar vecākiem 1795. gada jūnijā ieradās Cēsīs, kur viņa tēvs bija mājskolotājs Kārļa Zīversa ģimenē.Jānis Stradiņš. Zinātnes un augstskolas sākotne Latvijā. Rīga: Latvijas Vēstures institūta apgāds, 2009. 313.—317. lpp  No 1796. līdz 1801. gadam dzīvoja Rīgā, vēlāk Tērbatā, kur viņa tēvs bija Tērbatas Universitātes pirmais rektors (1802—1803, 1805—1806, 1812—1813).

Studēja medicīnu Tērbatas Universitātē (1807—1814), ieguva Dr. med. et chir. grādu. Studiju laikā apceļoja Krimu un Kaukāzu, kur izdarīja augstuma mērījumus ar barometru. Napoleona karu beigās 1815. gadā F. Parotu kā kara ārstu iesauca Krievijas impērijas armijā un viņš piedalījās karagājienā uz Franciju. Uzkāpis dažās Alpu un Pireneju virsotnēs. 1816. gadā viņu ievēlēja Pēterburgas Zinātņu akadēmijā.
1821. gadā viņš kļuva par Tērbatas Universitātes fizioloģijas, patoloģijas un semiotikas profesoru, 1826. gadā arī par fizikas profesoru.
1829. gadā Krievijas impērijas valdība viņu nosūtīja uz Persijai un Turcijai atņemto Armēnijas daļu, kur viņš 1829. gada 8. oktobrī uzkāpa Ararata virsotnē un izmērīja tā augstumu.

1830. gadā viņu iecēla par Tērbatas Universitātes prorektoru, tad par rektoru (1831—1834). 1837. gadā viņš devās ekspedīcijā uz Nordkapu.
Miris 1841. gada 15. janvārī Tērbatā.

 Piemiņa 
Frīdriha Parota vārdā nosaukts Mēness krāteris (1935), kalnu virsotnes un augs Parrotia persica.

 Darbi 
 Reise in die Krim und den Kaukasus (1815)

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Kategorija:Vācbaltieši
Kategorija:Tartu Universitāte
Kategorija:Izgudrotāji
Kategorija:Bādenē-Virtembergā dzimušie
Kategorija:Krievijas Impērijas valsts padomnieki