Valdis Kalnāre

Valdis Kalnāre (1909. gada 14. augusts—1977. gada 3. janvāris) bija latviešu jurists. 

 Dzīvesgājums 
Studēja Latvijas Universitātes Tautsaimniecības un tiesību zinātņu fakultātē. Darbojās strādnieku organizācijās un studentu biedrībās "Zemgalija" un "Vilnis".  Pēc studiju beigšanas 1934. gadā strādāja gadījuma darbus kā krāsotājs un sētnieks, no 1937. gada bija Darba kameras referents tieslietu jautājumos. 1939. gadā bija Latvijas kreditkooperatīvu savienības juriskonsultācijas darbvedis.

Pēc Latvijas okupācijas Kirhenšteina valdības laikā iecelts par Darba departamenta direktoru. Tautas Saeimas deputāts (1940).Kārlis Siljakovs. Mana atbilde. Kāda laikmeta memuāri. Apgāds Gauja, 1982. — 199 lpp. 

Vācu okupācijas laikā tika ieslodzīts Salaspils un Štuthofas koncentrācijas nometnēs, no kurienes viņam kopā ar diviem čehiem izdevās izbēgt, kad ieslodzītos dzina uz kuģi Dancigas ostā, patvērās Berlīnē.

Pēc kara beigām izlēma nepalikt amerikāņu okupācijas zonā, bet atgriezties Rīgā, kur 1949. gadā tika apsūdzēts nodevībā pret padomju varu, piespriežot 25 gadus  izsūtījumā uz Džezkazganu Kazahstānā. Pēc Staļina nāves reabilitēts, līdz pensijai strādāja Rīgas 8. juridiskajā konsultācijā.

Miris 1977. gadā, apglabāts Raiņa kapos.

 Atsauces 

Kategorija:1909. gadā dzimušie
Kategorija:Rīgā dzimušie
Kategorija:Tautas Saeimas deputāti
Kategorija:1977. gadā mirušie