Lambsdorfi

Lambsdorfi jeb Lambsdorfi no Venges () ir vācbaltiešu dzimta, kuras priekšteči 15. gadsimtā no Vestfālenes ieceļoja Livonijas ordeņa valstī. Vēlāk dzimta izplatījās arī Krievijā.

 Vēsture 
Pirmais rakstos pieminētais dzimtas priekštecis 1239. gadā bija Heinrihs no Venges (Henricus de Wenge) no Venges pils Dortmundes apkārtnē. Kad dzimtas piederīgie pārcēlās uz Livoniju, viņus dēvēja par Vengēm no Lamstorpas (tagad Lanstrop apkaime Dortmundē). Gerds no Lamstorpas (ap 1355—pēc 1427) bija Livonijas ordeņa vasalis, arī Tomasam no Lamstorpas 1464. gadā Livonijas ordeņa mestrs izlēņoja zemes īpašumu Vidzemē.     

Poļu—zviedru kara (1600—1629) laikā Matīss Frīdrihs Lambsdorfs pārcēlās uz Kurzemes un Zemgales hercogistes teritoriju, kur 1620. gadā viņa  dzimtu iekļāva Kurzemes bruņniecības matrikulā. Viņa mazdēls Georgs Vilhelms Lambsdorfs (1690—1740) bija Krievijas armijas virsnieks, piedalījās kaujās pret Persiju (1732) un Polijas-Lietuvas mantojuma karā (1734), no 1738. gada — Rīgas garnizona pulkvedis. Viņa dēls Johans Reinholds Lambsdorfs komandēja Cēsu kājnieku pulku, bet viņa mazdēls Jēkabs Lambsdorfs uzdienējās līdz ģenerālleitnanta pakāpei, bija Pleskavas civilgubernators. Viņa brālis Gustavs Lambsdorfs (1745-1828) bija Krievijas impērijas armijas kājnieku ģenerālis, Kurzemes civilgubernators, no 1802. gada Brizules muižas īpašnieks. 1817. gadā ģenerālim  piešķīra mantojamu Krievijas impērijas grāfa titulu.

1800. gadā Lamsdorfus uzņēma arī Vidzemes bruņniecības matrikulā. 1880. gadā arī Prūsijas valdība viņiem piešķīra grāfu fon Lambsdorfu, Venges brīvkungu (Freiherr von der Wenge, Graf von Lambsdorff) titulu.Genealogisches Handbuch des Adels. Band G A IV, C.A. Starke-Verlag, Limburg 1962, S. 358.

 Dzimtas locekļi 
 Gustavs Matiass fon der Venge-Lambsdorfs (Gustav Matthias Lambsdorff, Матвей Иванович Ламздорф, 1745-1828), Krievijas impērijas ģenerālis, Kurzemes guberņas civilgubernators (1796–1798), grāfs (no 1817)
 Nikolajs Lambsdorfs (Nicolaus Graf Lamsdorff, Николай Матвеевич Ламздорф, 1804–1877), Krievijas impērijas armijas ģenerālleitnants
 Konstantīns Lambsdorfs (Konstantin Graf Lamsdorff, Константин Николаевич Ламздорф, 1841–1900), Krievijas impērijas ģenerālmajors, no 1894. gada papildināja savu uzvārdu: Konstantīns Lambsdorfs-Galagans
 Vladimirs Lambsdorfs (Vladimir Graf Lamsdorff, Влади́мир Никола́евич Ла́мсдорф, 1845–1907), Krievijas impērijas diplomāts, ārlietu ministrs (1900-1906)
 Georgs fon Lambsdorfs (Georg Graf von Lambsdorff, 1863–1935), Prūsijas valsts darbinieks, Gumbinenes apgabala prezidents 
 Gustavs fon Lambsdorfs (Gustav Graf von Lambsdorff, 1867–1937), Vācijas impērijas armijas ģenerālleitnants
 Ralfs fon Lambsdorfs (Ralf Graf von Lambsdorff, 1883–1970), Baltijas Sarkanā Krusta prezidents
 Oto fon Lambsdorfs (Otto Graf Lambsdorff, 1926–2009), VFR ekonomikas ministrs (1977-1982; 1982-1984) 
 Hāgens Lambsdorfs (Hagen Graf Lambsdorff, 1935), Vācijas vēstnieks Čehoslovākijā un Latvijā (1991–1993)
 Nikolajs Lamsdorfs (Nikolaus Graf Lambsdorff, 1954), Vācijas ģenerālkonsuls Honkongā un Makao (no 2013)CV  (vāciski)
 Johans Lambsdorfs (Johann Graf Lambsdorff, 1965), Pasavas Universitātes profesors, korupcijas uztveres indeksa izveidotājs 
 Aleksandrs Lambsdorfs (Alexander Graf Lambsdorff, 1966), Vācijas politiķis

 Lambsdorfu muižas 
 Brizules muiža ar kapliču
 Bērsteles muiža (Groß Bersteln)
 Galtenes muiža
 Rindzeles muiža

 Literatūra 
 Roland Seeberg-Elverfeldt. Genealogie der Grafen v. der Wenge gen. Lambsdorff, Bonn 1986 (= Deutsches Familienarchiv. Band 93).
 Adelslexikon. Band VII (= Genealogisches Handbuch des Adels. Band 97). C. A. Starke Verlag, Limburg (Lahn) 1989
 Anton Fahne. Die Herren und Freiherren v. Hövel, Band 1, S.197ff

 Atsauces 

Kategorija:Kurzemes bruņniecības dzimtas