Maurīcijas savvaļas fonds

Maurīcijas Savvaļas fonds (angl. Mauritian Wildlife Foundation, MWF) ir nevalstiska, bezpeļņas organizācija, kas vērsta uz endēmās floras un faunas aizsardzību Maurīcijā, Rodrigesā un tuvējās piekrastes saliņās.Mauritian Wildlife Foundation (MWF)

 Dzīvnieku sugu aizsardzība 
Putnu sugas, kuru aizsardzībā iesaistīts MSF:
 Sārtais balodis
 Maurīcijas piekūns
 Maurīcijas gredzenkakla papagailis
 Maurīcijas fodijs
 Rodrigesas fodijs
 Rodrigesas ķauķis
 Maurīcijas olīvzaļā baltactiņa
 Maurīcijas bulbuls
 Maskarēnu paradīzes mušķērājs
 Maurīcijas dzegužčakste
 Maurīcijas jūras putni
 Rodrigesas jūras putni

Rāpuļu sugas, kuru aizsardzībā iesaistīts MSF:
 Raundas boa
 Telfēra scinks
 Bodžera scinks
 Makabeja scinks
 Oranžastes scinks
 Boutona scinks
 Raundas gekons
 Sērpentas nakts gekons
 Darela nakts gekons jeb Raundas nakts gekons
 Mazais nakts gekons
 Maurīcijas dienas gekons
 Zilastes dienas gekons
 Maurīcijas augstieņu dienas gekons
 Maurīcijas zemieņu dienas gekons

Zīdītāju sugas, kuru aizsardzībā iesaistīts MSF:
 Rodrigesas augļēdājsikspārnis
 Maurīcijas augļēdājsikspārnis

Vēsture
Priekšvēsture
Starptautiskas dabas aizsardzības organizācijas iesaistījās Maurīcijas un Rodrigesas vides paglābšanā 1973. gadā pēc ornitologa Pīters Skota plašās atskaites Conservation in Mauritius. Sekojot viņa ieteikumiem, tika uzsākti visaptveroši pētījumi. 1974. un 1975. gadā Britu Ornitoloģijas biedrība sponsorēja ekspedīciju uz salām. Iznākumā 1987. gadā klajā nāca grāmata Studies of Mascarene Island Birds, kas ilgus gadus saglabājās kā visaptverošākais Maskarēnu ekoloģijas vēsturei un putnu faunai veltīts darbs.Dodo. Journal of the Wildlife Preservation Trusts. Number Thirty-one 1995. A Conservation Project on Mauritius and Rodrigues. By Carl Jones and John Hartley. Pp. 40–65

1976. gadā Maurīcijā pirmo reizi ieradās dabas pētnieks Džeralds Darels. Viņš iesāka aizsardzības programmas, lai glābtu izmirstošu endēmo faunu. Darels caur Džērsijas Savvaļas Dzīvnieku Aizsardzības trestu (tagad Darela Savvaļas Dzīvnieku Aizsardzības trests) lika pamatus agrīniem pavairošanas pasākumiem, kas sākotnēji galveno uzmanību fokusēja izmirstošajām putnu sugām, ieskaitot Maurīcijas piekūnu un sārto balodi. Grāmatā "Zeltainie sikspārņi un sārtie baloži" Darels iepazīstina ar šīs aizsardzības programmas pirmajiem soļiem. Tās priekšvārdā viņš rakstīja: "Tā kā mūsu [tresta] simbols ir dodo, man gribējās redzēt dažus no apdraudētajiem putniem, zīdītājiem un rāpuļiem un izpētīt, vai nav kāda iespēja palīdzēt Maurīcijas valdībai tos glābt". 

Plašāku aprakstu Darels sniedza trīspadsmitajā ikgadējā tresta pārskatā žurnālā "Dodo" 1976. gadā: "Mūsu ceļojumam uz Maurīciju bija trīs iemesli. Pirmkārt, es vēlējos sākt pārrunas ar Maurīcijas valdību par mūsu izveidoto apmācību programmu, kas ļautu rūpēties par dzīvniekiem. Šī apmācības programma ārzemju studentiem ir loģisks nākamais tresta attīstības posms [..] Otrkārt, man bija interesanti redzēt sārtā baloža Nesoenas mayeri, Maurīcijas gredzenkakla papagaiļa Psittacula echo un Maurīcijas piekūna Falco punctatus pavairošanas pasākumus nebrīvē, kas jau bija iedibināti. Saskaņā ar Stenlija aplēsēm, 1976. gada janvārī kopīgo šo sugu populāciju veidoja aptuveni 19 sārtie baloži, 50 papagaiļi un tikai 9 piekūni. Treškārt, man bija drudžainas sarunas ar Maurīcijas pārstāvjiem par Rodrigesas augļsikspārņu stāvokli – nopietni apdraudētu zīdītāju, no kuriem savvaļā izdzīvojuši tikai aptuveni 80 īpatņu. Tāpat pastāv nopietnas aizsardzības problēmas Raundas salā, kur mitinās četras endēmas rāpuļu sugas. Tādēļ 1976. gada martā mans asistents Džons Hārtlijs, mana sekretāre Anna Pītera un es devāmies uz Maurīciju".Dodo. The Jersey Wildlife Preservation Trust. Thirteen Annual Report 1976. The Mauritian Expedition. By Gerald Durrell

Dibināšana
1984. gada 7. jūnijā šie centieni vainagojās ar Maurīcijas Savvaļas Palīdzības fonda formālu dibināšanu. Tas tika izveidots ar tiešu Darela Savvaļas Dzīvnieku Aizsardzības tresta līdzdalību. Šajā pat gadā Džeralds Darels atvēra būra durtiņas un Pamplemuses botāniskajā dārzā izlaida pirmos nebrīvē izaudzētos sārtos baložus.Dodo. Journal of the Jersey Wildlife Preservation Trust. Number twenty-one 1984. The Release of Pink Pigeons Columba (Nesoenas) mayeri at Pamplemousses, Mauritius. By David M. Todd, the Royal Botanic Gardens, Pamplemousses, Mauritius. 43-57 Pp.

1996. gadā organizācija tika pārdēvēta par Maurīcijas Savvaļas fondu un paplašināja darbību, atjaunojot dabisko vidi Rodrigesas un Maurīcijas mežos un nelielajās piekrastes salās, ieskaitot Melnās upes aizas nacionālo parku, Raundu, Egretu, Flatu, Sērpentu, Ganerskveinu, kontrolējot invazīvās sugas, iesaistoties dzīvnieku pavairošanas un vietējo augu audzēšanas programmās.

 Atsauces 

 Literatūra 
 The Native Plants and Animals of Mauritius. The Mauritius Wildlife Foundation. 
 A Management Plan for the Restoration of Round Island (2008-2012). Main Contributors Ashok Khadun, Visnuduth Bachraz, Ehsan Dulloo, Rachel Atkinson, Vikash Tatayah, Christine Griffiths
 Zeltainie sikspārņi un sārtie baloži. Džeralds Darels. Rīga. Zinātne. 1981
 Šķirsta jubileja. Džeralds Darels. Nordik. 2003. 
 Your guide. Durrell Wildlife Conservation Trust; an international charity saving species from extinction

Kategorija:Starptautiskas nevalstiskās organizācijas
Kategorija:Maurīcija