Ernests Karlsbergs

Ernests Karlsbergs ( — ) bija latviešu sabiedriskais darbinieks, Krievijas Impērijas armijas apakšpulkvedis, Krievijas Impērijas Valsts Domes III sasaukuma deputāts no Kurzemes guberņas.

 Dzīvesgājums 
Dzimis  Vandzenes pagasta "Laukgaļu" zemnieka (saimnieka) Frīža (Frīdriha) Karlsberga un Annas Vilhelmīnes Elizabetes (dzimušas Erdmanes) ģimenē.Talsu ev. lut. draudzes dzimušo saraksts. - 1861. - Nr.46 1878. gadā absolvēja Talsu pilsētas skolu. 1880. gadā kā savvaļnieks iestājās Krievijas Impērijas armijā, dienēja 116. Malojaroslavecas kājnieku pulkā Rīgā.Jēkabsons, 439. lpp. 1883. gadā absolvēja Rīgas kājnieku junkurskolu kā podpraporščiks. 1884. gadā tika paaugstināts par podporučiku un dienēja 24. rezerves kadra bataljonā. 1888. gadā tika paaugstināts par poručiku. No 1891. gada vairākus gadus dienēja Bobruiskā. 1893. gadā tika paaugstināts par štabskapteini. No 1902. gada kapteiņa dienesta pakāpē dienēja 232. kājnieku rezerves bataljonā Permā.Jēkabsons, 368. lpp. No 1905. gada janvāra līdz septembrim izgāja speciālus sagatavošanas kursus Virsniecības strēlniecības skolā Pēterburgā,Jēkabsons, 134. lpp. ko pabeidza ar izcilību.

1905. gada revolūcijas laikā Latvijā vadīja soda ekspedīcijas. Pateicoties savam taktam un aukstasinībai, viņš spēja izpildīt pavēlniecības rīkojumus bez asinsizliešanas.3-й созыв Государственной Думы : портреты, биографии, автографы. — СПб.: Издание Н.Н. Ольшанского, 1910. — с.89 Vēlāk piedalījās Krievijas—Japānas karā. 1906. gadā viņš bija apgādes nodaļas priekšnieks karaspēka daļām, kas atgriezās no Tālajiem Austrumiem uz Sizraņas staciju. Tajā pašā gadā atvaļinājās no armijas apakšpulkveža pakāpē un saimniekoja dzimtas mājās "Laukgaļos" Vandzenes pagastā.Государственная дума Российской империи: 1906—1917. — Москва: РОССПЭН, 2008.

1907. gadā Karlsbergu ievēlēja Krievijas Valsts domē no Kurzemes guberņas. Karlsberga ievēlēšana izraisīja lielu kritiku latviešu sabiedrībā un viņam tika pārmests politiskais pieredzes trūkums, bezdarbība un latviešu valodas zināšanu trūkums. 

1908. gada vasarā Karlsbergs atbildēja uz uzbrukumiem, kas tika vērsti pret viņu latviešu presē:

Neskatoties uz pārmetumiem par latviešu valodas nezināšanu ilgā Krievijas Impērijas armijas dienesta dēļ, kas bija raksturīgs arī citiem augstākiem Krievijas Impērijas armijas latviešu virsniekiem, Karlsbergs latviešu valoda prata, lai gan novecojušā formā. 1908. gada oktobrī Liepājas latviešu presē tika atreferēta viņa intervija Rīgas krievu presē:

Laikraksts "Rīgas Apskats" komentēja Karlsberga atbildi šādi:

Viņš nepiederēja nevienai politiskajai partijai. Amatā atradās līdz sava termiņa beigām 1912. gada jūnijā. Pēc termiņa beigām nekandidēja IV Valsts Domes vēlēšanās un atgriezās dzimtas mājās "Laukgaļos" Vandzenes pagastā.

Pēc vēsturnieka Ērika Jēkabsona domām, neskatoties uz bargo kritiku un politiskās pieredzes trūkumu, Kalsbergs apzinīgi centās aizstāvēt latviešu zemniecības intereses Valsts Domē.

Miris .

 Apbalvojumi 
 Svētā Staņislava ordenis, 3. šķira
 Svētās Annas ordenis, 3. šķira

 Atsauces 

 Literatūra 
 Jēkabsons, Ē., Latviešu virsnieki Krievijas impērijas armijā. 19. gadsimta otrā puse - 1914. gads, Rīga, Latvijas Universitātes Akadēmiskais apgāds, 2022.  ISBN 978-9934-18-872-5

Kategorija:Talsu novadā dzimušie
Kategorija:Latvijas cilvēki
Kategorija:Krievijas Impērijas virsnieki
Kategorija:Staņislava ordeņa kavalieri
Kategorija:Annas ordeņa kavalieri