Konstantīns fon Veiss

Konstantīns fon Veiss (,  — ) bija vācbaltu virsnieks, Pirmā pasaules un Igaunijas atbrīvošanas kara dalībnieks.

 Dzīvesgājums 

Dzimis Carskojo Selo, netālu no Pēterpils G.Faure, T.Mensing "The Estonians; The long road to independence", 196. p.  baltvācu luterāņu ģimenē. Dienestu Krievijas impērijas armijā sāka 1895. gada 1. septembrī. Vispārējo militāro izglītību ieguva, dienot Pāžu korpusā. Pēc mācību pabeigšanas turpināja dienestu kā virsnieks 4. leibgvardes strēlnieku pulkā, 1909. gadā sasniedza kapitāna dienesta pakāpi.

Ar 4. leibgvardes strēlnieku pulku piedalījās Pirmajā pasaules karā, no 1915. gada pulkvedis. 1917. gadā komandēja 4. Kaukāza kājnieku pulku.

Pēc Oktobra revolūcijas pameta Krievijas armiju, pievienojies ģimenei Igaunijā. 1918. gadā iestājās dienestā Igaunijas armijā un novembrī sāka vācbaltu vienības — Baltijas bataljona (Baltenbataillon) (no 1919. gada aprīļa pulks (Baltenregiment)) formēšanu, komandējot šo vienību līdz pat Igaunijas atbrīvošanas kara beigām 1920. gadā, kad pulku izformēja un Veiss pameta dienestu armijā.

Pēc dienesta nodarbojās ar saimniekošanu ģimenes lauksaimniecībā Igaunijā. Baltvācu repatriācijas laikā 1939. gadā pameta Igauniju, apmetoties ar ģimeni Rietumprūsijā, darbojās kā pilnvarotais agrārajos jautājumos. Ziemā no 1944. uz 1945. gadu ar ģimeni devās bēgļu gaitās uz rietumiem. Dzīvoja Holšteinā, savukārt 1955. gadā pārcēlās uz Augsburgu, kur miris 1959. gadā.

 Atsauces 

Kategorija:1877. gadā dzimušie
Kategorija:1959. gadā mirušie
Kategorija:Igaunijas virsnieki
Kategorija:Krievijas virsnieki
Kategorija:Pirmā pasaules kara dalībnieki
Kategorija:Vācbaltieši