Jānis Ezeriņš (ģenerālis)

Jānis Ezeriņš ( — ) bija latviešu strēlnieku virsnieks, Latvijas Neatkarības kara dalībnieks, Latvijas Bruņoto spēku ģenerālis (1936), Lāčplēša Kara ordeņa kavalieris.

 Dzīvesgājums 
Dzimis  Praulienas pagasta "Skubos" kučiera Jēkaba Ezeriņa ģimenē. Beidzis Lazdonas draudzes skolu. 1913. gadā pabeidza Rīgas mērnieku kursus un strādāja par mērnieka palīgu Gostiņos. Pirmā pasaules kara laikā 1915. gada 27. martā iestājās Krievijas Impērijas armijas 171. rezerves bataljonā. 1916. gada 25. jūlijā pabeidza Ziemeļu frontes kara skolu Gatčinā kā praporščiks, pēc tam dienēja Rezerves latviešu strēlnieku bataljonā. 1917. gada jūnijā tika pārcelts uz 79. Sibīrijas strēlnieku pulku, brīvprātīgi iestājās pulka dzelzs rotā. Jūlijā paaugstināts par podporučiku un iecelts par dzelzs rotas komandieri. 1918. gada aprīlī demobilizējās. Pēc demobilizācijas viņu apcietināja lielinieki un aizveda uz Jaroslavļu. Jaroslavļas sacelšanās laikā izbēga no apcietinājuma un pievienojās dumpiniekiem. Pēc sacelšanās apspiešanas 1918. gada jūlijā atgriezās Latvijā.

1918. gada 20. novembrī iestājas jaunveidotajos Latvijas Pagaidu valdības bruņotajos spēkos virsleitnanta pakāpē un tika iecelts par Madonas apsardzības priekšnieka palīgu. Sarkanai armijai ienākot, atkāpās uz Rīgu, pēc tam pievienojās Kalpaka bataljona Cēsu rotai (vēlāk Cēsu bataljons). 1919. gada 1. aprīlī tika iecelts par 2. Cēsu bataljona saimniecības priekšnieku, bet 21. jūnijā par bataljona komandieri. 1919. gada augustā tika paaugstināts par kapteini un iecelts par 2. Ventspils kājnieku pulka saimniecības priekšnieku, bet 1919. gada 13. oktobrī par pulka komandieri. Vadīja pulku Latgales atbrīvošanas cīņās. 12.—13. oktobrī padzina Lietuvas armijas spēkus no Ilūkstes apriņķa. 1920. gada 28. martā tika paaugstināts par pulkvežleitnantu. 1920. gada 6. septembrī tika iecelts par 12. Bauskas kājnieku pulka komandieri.

1923. gadā pabeidza vecāko virsnieku kursus. 1925. gada 22. jūnijā tika paaugstināts par pulkvedi. 1928. gadā kandidēja 3. Saeimas vēlēšanās no Nacionālās apvienības saraksta Latgales vēlēšanu apgabalā, bet netika ievēlēts. Bija studentu korporācijas “Vendia” goda filistrs. 1929. gadā pabeidza Augstākos militāros kursus. 1930. gada 14. februārī tika iecelts par 1. Liepājas kājnieku pulka komandieri. 1936. gadā tika paaugstināts par ģenerāli un 2. Vidzemes kājnieku divīzijas komandiera palīgu. 1939. gadā pabeidzis divīzijas komandieru kursus.

1940. gada 17. jūnijā bija gatavs dot pavēli pretoties Sarkanai armijai, kas tika atcelta. Pēc Latvijas okupācijas tika atstādināts no amata un jūlijā atvaļināts no dienesta armijā. Pēc atvaļināšanas dzīvoja blakus bijušajām tēva mājām piešķirtajā lauku saimniecībā Praulienas pagasta "Skubos". J. Ezeriņu arestēja 1941. gada 14. jūnijā un kopā ar ģimeni izsūtīja uz PSRS. 1942. gadā viņam piesprieda desmit gadus ieslodzījuma “par kontrrevolucionāru darbību”.

Miris  Kotlasas soda nometnē Arhangeļskas apgabalā.

 Apbalvojumi 
 Lāčplēša Kara ordenis, II, III šķira
 Triju Zvaigžņu ordenis, II, III šķira
 Igaunijas Ērgļa ordenis, III šķira
 Somijas Baltās Rozes ordenis, III šķira

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Kategorija:Madonas novadā dzimušie
Kategorija:Latviešu strēlnieku virsnieki
Kategorija:Krievijas pilsoņu kara dalībnieki
Kategorija:Latvijas ģenerāļi
Kategorija:Nacionālās apvienības politiķi
Kategorija:Triju Zvaigžņu ordeņa komandieri
Kategorija:Triju Zvaigžņu ordeņa lielvirsnieki
Kategorija:Lāčplēša Kara ordeņa kavalieri
Kategorija:Ar Somijas Baltās Rozes ordeni apbalvotie
Kategorija:Padomju represiju upuri