Bērnu pasaule (tirdzniecības centrs)

Bērnu pasaule ir tirdzniecības centrs, kas atrodas Rīgas centrā, Matīsa ielā 25, uz Matīsa un Krišjāņa Barona ielu stūra.

Tirdzniecības centra ēka nodota ekspluatācijā 1963. gadā, savukārt centrs savu darbību uzsāka 1964. gada 21. jūlijā. Centra nosaukums saglabājies no Padomju Savienības laikiem, kad tas bija viens no lielākajiem un populārākajiem bērnu preču mazumtirgotājiem Latvijas PSR, un to apmeklēja arī ciemiņi no visas Padomju Savienības. Laika gaitā, preču deficīta ietekmē, Bērnu pasaules nozīme pamazām saruka. Pēc neatkarības atgūšanas līdzās bērnu precēm parādījās dažādas komercpreces, bet vēlāk veikala ēku iegādājās uzņēmums Gerkens un partneri.

 Ēkas nomnieki 
Pašlaik šajā ēkā atrodas dažādi lielāki un mazāki tirdzniecības uzņēmumi.

2025. gadā bija zināmi šādi ēkas nomnieki:

1. stāvā:
 Pārtikas preču mazumtirgotājs Rimi (Dānijas mazumtirdzniecības uzņēmums Salling Group);
 Aptieku ķēdes Mēness aptiekas filiāle nr.75 (zāļu vairumtirgotājs AS Sentor Farm Aptiekas);
 Konditorejas izstrādājumu ražotājs Gustavbeķereja;
 Alkoholisko dzērienu mazumtirgotājs Dzērieni bez uzcenojuma (SIA DGR);
2. stāvā:
 Apģērbu un citu nepārtikas preču mazumtirgotājs Gerkens un partneri (SIA Gerkens un Co);
3. stāvā:
 Elektrokartingu halle High voltage (SIA Elektrokarting);;
4. stāvā:
 Sporta kluba MyFitness Latvia filiāle Matīss ar platību 2300 m2 (Igaunijas tīkls MyFitness).
Ēkā atrodas arī Krievijā bāzētās zemo cenu preču veikala ķēdes FixPrice veikals, Lietuvā bāzētais apgērbu ražotāja Sidonas ir ko veikals, balonu dekorāciju veikals Baloni24, kolekcionējamo kāršu spēļu un galda spēļu veikals Yuranka Games, kā arī citi.

Pie ēkas Krišjāņa Barona ielas pusē atrodas arī kurjerpakalpojumu DPD, Venipak, UNISEND un Omniva pakomāti, kā arī depozīta punkts.

 Vēsture 
 Ēkas būvniecība un renovācija 
Sākotnēji pašreizējā tirdzniecības centra vietā vairākus gadu desmitus atradās neliels vienstāvu koka kiosks. 1928. gadā to fotogrāfijās iemūžinājis arhitekts - inženieris - fotogrāfs Nikolajs Hercbergs (skat. LNA objektus ar identifikatoriem: LNA_KFFDA_F1_5_214, LNA_KFFDA_F1_5_215).

Tirdzniecības ēkas būvniecība uzsākta 1962. gadā. Ēka bija paredzēta Latvijas PSR uzņēmuma “Bērnu pasaule” mazumtirdzniecības nodrošināšanai. Uzņēmums "Bērnu pasaule" bija daļa no 1947.  gadā dibinātās Padomju Savienības tirdzniecības ķēdes Detskij Mir ar veikaliem vairākās Padomju Savienības republikās. Nolīgtie ēkas arhitekti bija Josifs Goldenbergs, viens no modernisma pionieriem Latvijas arhitektūrā, un Leons Vaičulaitis. 1963. gadā ēkas būvniecība tika pabeigta, to nododot ekspluatācijā ar tirdzniecības platību 3700 m2. Ēkas būvniecības izmaksas veidoja ap 1 miljonu 200 tūkstošus rubļu tā laika vērtībā.

Tirdzniecības centra māksliniecisko noformējumu veica kombināts "Māksla". Telpu griesti bija veidoti no alumīnija plātnēm. Kafejnīcas Mārīte sienas gleznojumu veidojis mākslinieks Uldis Zemzaris.

1964. gada 21. jūlijā tirdzniecības centrs uzsāka darbību.

No 2005. līdz 2006. gadam tika veikta ēkas renovācija, galvenokārt veicot fasāžu iestiklošanu. Renovācijas darbus veica SIA Alukon (nosaukums līdz 2008. gadam - SIA Alucon).

 Struktūras apakšvienības 
Tirdzniecības centram bija arī vairākas apakšfiliāles:

 Jaundzimušo apkalpošanas salons Krišjāņa Barona ielā 122, kurā varēja iegādāties zīdaiņu apģērbu un veļu. Jaunās māmiņas šeit iepirkās ar Veselības aizsardzības ministrijas izsniegtiem taloniem. Laiku pa laikam salonā varēja saņemt bērnu ārstu konsultācijas;
 Parfimērijas un kosmētikas filiāle Krišjāņa Barona ielā 63, kas tika pārcelta no Bērnu pasaules galvenās ēkas uz atsevišķām telpām;
 Nocenoto preču filiāle Matīsa (bij. Revolūcijas) ielā 29;
 Vairumtirdzniecības filiāle Matīsa (bij. Revolūcijas) ielā 38.

1980. gados “Bērnu pasaules” filiāļu skaitu bija paredzēts palielināt, taču Padomju Savienībā sākušos sociāli ekonomisko satricinājumu dēļ šis plāns tā arī netika realizēts.

 Ēkas funkcionālais plānojums 
Sākotnējā tirdzniecības centra darbība bija iekārtota šādi:

1.stāvs:
 Bērnu preces — dažādas skolēniem nepieciešamās kancelejas preces, grāmatas, spēles, rotaļlietas un lelles, bērnu ratiņi, sporta piederumi, velosipēdi un ziemas sporta inventārs;
 Citas preces — skaņuplates;
 Citi pakalpojumi — kafejnīca "Mārīte". Kafejnīcā varēja iekļūt gan no veikala telpām, gan no atsevišķas ieejas Matīsa ielas pusē.
2.-3.stāvs:
 Bērnu preces — apģērbs, apavi, skolas formas, sporta tērpi un apavi;
 Citas preces — galantērija, audumi;
 Citi pakalpojumi — apģērbu demonstrācijas skates.
4.stāvs:
 Administrācija, palīgtelpas un noliktavas.
No 1.-3. stāvam centrā atradās arī māmiņu un bērnu istabas.

Pircēju pārvietošanās notika pa divām kāpnēm un eskalatoru no pirmā uz otro stāvu. Lifti bija paredzēti galvenokārt preču pārvadāšanai.

 Preču un pakalpojumu piedāvājums 
 Preces 
Līdzīgi kā pārējos ķēdes Detskij Mir veikalos, arī Latvijas PSR tirdzniecības centrā varēja iegādāties salīdzinoši plašu (tiesa, vienveidīgu) preču klāstu, tostarp bērnu apģērbus un apavus, rotaļlietas, sporta inventāru, rotaļlietas, grāmatas un kancelejas preces, kā arī audumus un galantērijas izstrādājumus. Preces varēja arī pasūtīt ar piegādi mājās.

Laika gaitā tirdzniecības centra darbību negatīvi ietekmēja PSRS valdošais preču deficīts, turklāt arvien vairāk cilvēku labprātāk vēlējās iegādāties ārzemēs ražotu produkciju. Deficīta preču tirdzniecība (piemēram, flaneļa autiņi), kad tās vispār bija pieejamas, tika organizētas kāpņu laukumiņos veikala starpstāvos.

 Pakalpojumi 
Tirdzniecības centrā bija pieejami arī dažādi pakalpojumi, tostarp:

 Kafejnīca Mārīte, kur galvenais piedāvājums bija dažādi konditorejas izstrādājumi, bezalkoholiskie kokteiļi un saldējums. Mārītes toreizējais konditors-meistars Indulis Tirgens par savām tortēm Vissavienības izstādē Maskavā pat tika apbalvots ar bronzas medaļu. Kafejnīcas firmas produkti bija cepumi un torte Mārīte, kūkas Pūpēdītis un citi gardumi, tomēr vajadzības gadījumā varēja paēst arī tradicionālas maltītes;
 Šūšanas darbnīca, kur varēja pāršūt vai pielabot nopirkto apģērbu;
 Apģērbu demonstrācijas skates un šūšanas uzņēmumu pārdošanas izstādes, kuru ietvaros uzņēmumi konsultēja pircējus par savu produkciju, kā arī piedāvāja pasūtīt nestandarta izmēra bērnu apģērbu un apavus;
 Īpaši daudzbērnu ģimenēm pieejama privilēģija — iepriekšēja nepieciešamo precu pasūtīšana un saņemšana bez rindas īpašā apkalpošanas vietā;
 Dāvanu komplektēšana un iesaiņošana, kā arī piegāde uz norādīto adresi. Jaungada svētku laikā varēja pasūtīt, lai dāvanu mājās nogādā Salavecis;
 Skolām nepieciešamo sporta tērpu komplektēšanas pasūtījumu izpilde;
 Izbraukuma tirdzniecību organizēšana iestādēs un uzņēmumos.

 Personāls 
Tirdzniecības centrā pircējus apkalpoja ap 600 pārdevēju. Visām pārdevējām bija īpaši formastērpi un atšķirības zīmes.

 Skatloga instalācijas 
Tirdzniecības centrs bija īpaši iecienīts bērnu vidū tā skatloga instalāciju jeb tā dēvēto dzīvo reklāmu dēļ. Pie tirdzniecības centra ieejas vienmēr drūzmējās cilvēku pūlis, lai apskatītu lielajā skatlogā iekārtotās skatlogu meistara Adriana Pabiāna dekorācijas ar kustīgām lellēm, kas atspoguļoja populāru pasaku motīvus. Leļļu kustības dzīvajās reklāmās bija sinhronizētas un viens cikls ilga aptuveni 30 sekundes; pēc tam kustības atkārtojās. Šādas dinamiskas reklāmas izmaksāja dārgi, tāpēc tās mainīja salīdzinoši reti. Nomainītos mehānismus, kas bija labi saglabājušies, pārdeva citu republiku veikaliem. Rīgas kustīgo skatlogu dzīvās reklāmas bija pazīstamas visā Padomju Savienībā un Pabiāns regulāri saņēma pasūtījumus no Maskavas, Omskas, Taškentas, Tbilisi un citu PSRS republiku pilsētu veikaliem.

Pabiāns veikalā strādāja no 1964. līdz 1993. gadam. Viņa populārākās skatloga instalācijas bija:

 1963. gadā — Doktors Aikāsāp;
 1967. gadā — Buratīno teātris;
 1974. gadā — Cirks;
 1981. gadā — Sniegbaltīte un septiņi rūķīši;
 1988. gadā — Dzenis kokā;
 1990. gadā — Aijā žūžū, lāča bērni.

Mehāniskās Pabiāna reklāmas bija izvietotas arī uz jumta virs galvenās ieejas veikalā.

 Atsauces 

Kategorija:Tirdzniecības centri Rīgā