Antropozofija

Antropozofija ir no teozofijas cēlusies filozofiska mācība, ko 20. gadsimta sākumā radīja Rūdolfs Šteiners. Tās pamatā ir priekšstats par objektīvu un intelektuāli saprotamu, un izmantojamu garīgu pasauli, ko var izzināt, sevi īpaši attīstot. Antropozofi uzskata, ka, domājot neatkarīgi no tradicionālās uztveres, attīstās tādas prasmes kā iztēle, iedvesma un intuīcija,Peter Schneider, Einführung in die Waldorfpädogogik,   un šos procesus, kā arī to rezultātus, var racionāli pamatot kā citas norises, ko pēta dabaszinātnes.Carlo Willmann, Waldorfpädagogik: Theologische und religionspädagogische Befunde, , Chap. 1 

Antropozofijas izcelšanās ir meklējama vācu ideālismā un misticismā.Christian Clement (ed.), Rudolf Steiner: Schriften über Mystik, Mysterienwesen und Religionsgeschichte.  Frommann-holzboog Verlag, Stuttgart-Bad Cannstatt, 2013. . p. xlii< 

Antropozofijas ideju pamatā ir radusies valdorfpedagoģija, kā arī biodinamiskā lauksaimniecība, un no tās idejām ir radušies virzieni medicīnā un arhitektūrā, kā arī mazākā mērā citās nozarēs. Mūsdienās antropozofija nereti tiek kritizēta un atsevišķi analītiķi to pielīdzina pseidozinātnei.  

 Atsauces 

 Ārējās saites 
 Latvijas Antroposofiskās biedrības mājaslapa

Kategorija:Ezoteriskās skolas
Kategorija:Filozofijas kustības
Kategorija:Filozofijas skolas un virzieni
Kategorija:Okultisms
Kategorija:Gnosticisms
Kategorija:Alternatīvā medicīna