Glock

Glock (stilizēts GLOCK) ir Austrijas ražotāja Glock GmbH izstrādāta un ražota polimēru stobra kārbas, īsa atsitiena darbības, ar belzni darbināmu, pusautomātisko pistoļu zīmols.

Šo šaujamieroci Austrijas Bruņotie spēki un policijas sāka izmantot 1982. gadā pēc tam, kad tas sasniedza labākos rādītājus uzticamības un drošības testos.

Glock pistoles kļuvušas par uzņēmuma ienesīgāko produktu līniju un tiek piegādātas valsts bruņotajiem spēkiem, drošības iestādēm un policijas spēkiem vismaz 48 valstīs. Glock pistoles ir iecienītas arī civiliedzīvotāju vidū atpūtas šaušanai, sacensību šaušanai un pašaizsardzībai.

Pirmo gloka modeli — Glock 17 — sāka ražot 1982. gadā.

 Vēsture 
Uzņēmuma dibinātājam un galvenajam inženierim Gastonam Glokam (1929—2023) nebija pieredzes šaujamieroču projektēšanā vai ražošanā laikā, kad tika izstrādāts viņa pirmā pistoles Glock 17 prototips. Glokam bija plaša pieredze progresīvu sintētisko polimēru jomā, kas bija būtiska uzņēmuma pirmās komerciāli veiksmīgās pistoles ar polimēra stobra kārbu līnijas projektēšanā. Gloks ieviesa ferīta nitrokarburizāciju šaujamieroču nozarē kā pretkorozijas virsmas apstrādi metāla ieroču detaļām.

 Izstrāde 
1980. gadā Austrijas Bruņotie spēki paziņoja, ka veidos iepirkumu jaunai, modernai dienesta pistolei, kas aizstātu Otrā pasaules kara laika Walther P38 pistoles. Austrijas Federālā aizsardzības ministrija izstrādāja 17 kritēriju sarakstu jaunās paaudzes dienesta pistolei, tostarp prasības, ka tai jābūt pusautomātiskai; jāšauj ar NATO standarta 9×19 mm Parabellum kalibru; aptveru pielādei nebūtu nepieciešami nekādi palīglīdzekļi; jābūt drošai pret nesankcionētu izšaušanu trieciena gadījumā vai kritienā no 2 metru augstuma pret tērauda plāksni. Pēc  standarta munīcijas izšaušanas pistole bija jāpārbauda attiecībā uz nodilumu.

Gloks uzzināja par Austrijas armijas plānoto iepirkumu un 1982. gadā sapulcināja Eiropas vadošo pistoļu ekspertu komandu no militārajām, policijas un civilajām sporta šaušanas aprindām, lai noteiktu vēlamākās kaujas pistoles īpašības. Trīs mēnešu laikā Gloks izstrādāja funkcionējošu prototipu, kas apvienoja pārbaudītus mehānismus un iepriekšējo pistoļu dizainu iezīmes. Turklāt plāns bija plaši izmantot sintētiskos materiālus un modernas ražošanas tehnoloģijas, kā rezultātā Glock 17 kļuva par rentablu kandidātu.

Vairākus Glock 17 paraugus (nosaukts atbilstoši aptveres ietilpībai vai tāpēc, ka tas bija 17. uzņēmuma iegūtais patents) iesniedza novērtēšanas izmēģinājumiem 1982. gada sākumā, un pēc visu padziļināto izturības un ļaunprātīgas izmantošanas testu izturēšanas Glock uzvarēja atlasē. Pēc Austrijas Bruņojuma un aizsardzības tehnoloģiju aģentūras bijušā vadītāja Frīdriha Dešanta teiktā, Glock P80 bija nepārprotami pārāks par citiem pistolēm veiktspējas, vadāmības, uzlādes jaudas un cenas ziņā.

Austrijas militārie un tiesībaizsardzības dienesti sāka izmantot šo pistoli 1982. gadā kā Pistole 80 (P80), un sākotnējais pasūtījums bija  ieroču. Glock 17 pārspēja astoņus no pieciem citiem pazīstamiem ieroču ražotājiem (Vācijas uzņēmums Heckler & Koch piedāvāja savus P7M8, P7M13 un P9S, Šveices uzņēmums SIG Sauer piedāvāja savus P220 un P226 modeļus, Itālijas uzņēmums Beretta iesniedza savu 92SB-F modeli, Beļģijas uzņēmums FN Herstal piedāvāja uzlabotu Browning Hi-Power variantu, un Austrijas uzņēmums Steyr Mannlicher piedalījās konkursā ar GB).

Austrijas izmēģinājumu rezultāti izraisīja interesi Rietumeiropā un ārzemēs, īpaši Amerikas Savienotajās Valstīs, kur līdzīgs mēģinājums izvēlēties visos dienestos izmantojamā M1911 aizstājēju jau ilga kopš 1970. gadu beigām. 1983. gada beigās ASV Aizsardzības departaments painteresējās par Glock pistoli un neoficiālai novērtēšanai saņēma četrus Glock 17 paraugus. Vēlāk Glock vēlējās iekļaut XM9 personīgās aizsardzības pistoles izmēģinājumos, tomēr šo ieceri noraidīja, jo Aizsardzības departamenta specifikācijas prasītu plašu ražošanas iekārtu pārkvalifikāciju un 35 testa paraugu nodrošināšanu nereālā laika posmā.

1985. gadā pēc kopīgiem Norvēģijas un Zviedrijas izmēģinājumiem no 1983. līdz 1985. gadam Glock 17 pieņema apbruņojumā kā P80 Norvēģijā un 1988. gadā kā Pistol 88 Zviedrijā, kur tas pārspēja visus iepriekšējos NATO izturības standartus. Tā rezultātā Glock 17 kļuva par standarta NATO klasificētu pistoli un tam piešķīra NATO inventāra numuru (1005-25-133-6775). Līdz 1992. gadam aptuveni  pistoļu bija pārdotas vairāk nekā 45 valstīs, tostarp  tikai Amerikas Savienotajās Valstīs.

Sākot ar 2013. gadu, Lielbritānijas bruņotie spēki sāka aizstāt Browning Hi-Power pistoli ar Glock 17 Gen 4, baidoties par Hi-Power svaru un ārējo drošību. Briti deva priekšroku Glock 17 Gen 4, nevis Beretta Px4 Storm, FN FNP, Heckler & Koch P30, SIG Sauer P226, Smith & Wesson M&P un Steyr M9A1, no kuriem 19 pistoles no katra, visas ar 9×19 mm Parabellum kalibru, tika pieteiktas R9GSP izmēģinājumiem.

Francijas bruņotie spēki 2020. gadā sāka aizstāt savus MAC Mle 1950 un mazākā mērā arī PAMAS G1 pistoles ar Glock 17 Gen 5 modeļiem, kas īpaši izgatavoti pēc Francijas bruņoto spēku pasūtījuma. Franči deva priekšroku Glock 17 Gen 5, nevis HS2000 un CZ P-10 piedāvājumiem, kas arī nonāca pēdējā atlases fāzē.

 Pistoles attīstība 
Glock savā ražošanas vēsturē vairākas reizes ir atjauninājis pamatdizainu.

 Pirmās paaudzes modeļi 
Pirmās paaudzes (Gen 1) Glock pistoles vislabāk atpazīst pēc to gludā spala bez pirkstiem paredzētiem padziļinājumiem. Pirmās paaudzes pistoles rāmi un dizainu Glock izmantoja no 1982. līdz 1988. gadam, pirms rievotā spala raksta, ko izmantoja otrās paaudzes Glock pistolēm. Pirmos sērijveida Glock 17, ko importēja uz ASV, apzīmēja ar burtciparu kodu (divu burtu prefiksu, kam seko trīs cipari), kas iespiests aizslēgā, stobrā un nelielā metāla plāksnītē, kas ievietota polimēra rāmja apakšējā daļā. Pirmie dokumentētie Glock 17 (pēc sērijas numura), kas importēti uz ASV, bija no AF000 sērijas 1986. gada janvārī, kam sekoja AH000, AK000 un AL000. Šīs agrīnās Glock (1. paaudzes) pistoles (sērijas numura prefikss no AF līdz AM) ražoja ar stobru, kam bija mazāks ārējais diametrs un plānākas stobra sienas, vēlāk sauktus par "zīmuļa stobriem" (pencil barrels). Vēlāk stobru sienu biezumu palielināja un ražošana turpināja attīstīties, uzlabojot Glock pistoļu dizainu.

Daudzas pirmās paaudzes Glock pistoles piegādāja un pārdeva ikoniskajās Tupperware stila plastmasas kastēs. Agrākajām Glock kastēm bija munīcijas glabāšanas nodalījumi, kas ļāva kopā ar pistoli uzglabāt vēl 17  patronas. Glock vēlāk mainīja šo kastes dizainu, lai tas atbilstu BATF importa prasībām, atsakoties no munīcijas glabāšanas nodalījumiem.

 Otrās paaudzes modeļi 
Otrās paaudzes Glock pistolēm ir rievojums uz spala priekšējās un aizmugurējās daļas, un uz mēlītes aizsargskavas. Šo pistoles modifikāciju, ko ieviesa 1988. gadā, neoficiāli sauca par otrās paaudzes (Gen 2) modeļiem, lai gan Glock nemarķēja pistoles ar šādu apzīmējumu. 1991. gadā integrēta atsitiena atsperes sistēma aizstāja sākotnējo divdaļīgo atsitiena atsperes un caurules konstrukciju.

 Trešās paaudzes modeļi 
1998. gadā pistoles konstrukciju papildināja ar piederumu sliedi (sauktu par "universālo Glock sliedi"), kas līdzīga Pikatini sliedei, lai varētu uzstādīt lāzera tēmēkļus, taktiskās gaismas un citus piederumus. Rāmim abās pusēs pievienoti īkšķu balsti un spala priekšējā daļā rievas pirkstiem. Glock pistoles ar šiem uzlabojumiem neoficiāli dēvē par (agrīnajiem) trešās paaudzes modeļiem. Vēlākiem trešās paaudzes modeļiem papildus bija modificēts čaulīšu izmetējlodziņš, kas kalpoja arī kā pielādēta ieroča indikators.

Trešās paaudzes modeļu polimēru rāmji var būt melni, tumši pelēki vai olīvpelēki. Vieglākais identificēšanai nešaujošo mācību pistoļu "P" un "R" modeļiem pistoles rāmis ir sarkanā krāsā, bet Simunition mācību pistoļu ("T" modeļi) rāmis ir spilgti zils..

2009. gadā ieviests Glock 22 RTF2 (Rough Textured Frame 2) (kalibrs .40 S&W). Pistolei bija jauna rievota spala tekstūra un viļņoti (zivs žaunu formas) robiņi aizslēga sānu aizmugurē. Daudzi no esošajiem modeļiem ir pieejami RTF2 versijā, tostarp 17, 31, 32, 23, 21 un 19.

 Ceturtās paaudzes modeļi 
2010. gada izstādē SHOT Show Glock prezentēja ceturto paaudzi, ko pats Glock dēvēja par Gen4. Atjauninājumi bija vērsti uz ergonomiku un atgriezējatsperi. Pirmie divi izziņotie ceturtās paaudzes modeļi bija pilna izmēra Glock 17 un Glock 22, kas bija paredzēti attiecīgi 9×19 mm Parabellum un .40 S&W patronām. Izstādītajām pistolēm bija modificēts raupjas tekstūras pistoles rāmis (RTF-4), roktura priekšpusē bija rievotas pirkstu atbalsta vietas, maināma roktura aizmugurējā uzlika un piederumu sliede. Kā īpaša atšķirības zīme ceturtās paaudzes modeļiem uz stobra daļas blakus modeļa numuram ir marķējums Gen4.

Ceturtās paaudzes Glock pistoles roktura izmērs ir nedaudz mazāks salīdzinājumā ar iepriekšējo modeļiem. Magazīnas atbrīvotāja pogu, kreiļu ērtībai, iespējams pārvietot uz ieroča roktura otru pusi, jo ceturtās paaudzes magazīnām atbrīvošanas iegriezums izveidots abās magazīnas korpusa pusēs. Iepriekšējo modeļu magazīnas nefiksēsies ceturtās paaudzes pistolēs, ja lietotājs būs pārvietojis magazīnas atbrīvotāja pogu, lai to varētu darbināt kreilis, toties ceturtās paaudzes magazīnas darbosies iepriekšējos modeļos.

Mehāniski ceturtās paaudzes Glock pistoles ir aprīkotas ar atgriezējaptveri, kas konstruēta kā viens komplekts vienkāršākai darbībai. Šis komplekts aizstāj atgriezējatsperi un atgriezējatsperes vadīklu, kas iepriekš bija atsevišķas detaļas. Iepriekšējos mazajos Glock modeļos, piemēram, Glock 26 un Glock 30, jau tika izmantota šāda sistēma. Mainīts aizslēga un stobra plaukta izmērs, polimēra rāmja priekšējā daļa ir paplašināta un iekšēji palielināta, lai tajā varētu ievietot atgriezējaptveri. Arī mēlītes mehānisma korpuss ir modificēts, lai tas ietilptu mazākā roktura telpā.

Ceturtās paaudzes Glock pistoļu ieviešana turpinājās 2010. gada jūlijā, kad mazumtirdzniecībā nonāca Glock 19 un Glock 23 — samazināta izmēra "kompaktās" Glock 17 un Glock 22 versijas. 2010. gada beigās Glock turpināja ieviest ceturtās paaudzes modeļus ar Glock 26 un Glock 27 "subkompaktajiem" variantiem.

 2011. gada atgriezējatsperu apmaiņas programma 
2011. gada septembrī Glock paziņoja par atgriezējatsperu apmaiņas programmu, kurā ražotājs brīvprātīgi piedāvāja bez maksas apmainīt savu ceturtās paaudzes pistoļu (izņemot "subkompaktos" Glock 26 un Glock 27 modeļus), kas pārdoti pirms 2011. gada 22. jūlija, atgriezējatsperu komplektus, "lai nodrošinātu, ka mūsu produkti atbilst GLOCK stingrajiem standartiem", norāda uzņēmums.

 M sērija 
2016. gada 29. jūnijā Amerikas Savienoto Valstu Federālais izmeklēšanas birojs (FIB) parakstīja līgumu ar uzņēmumu Glock par jaunu 9×19 mm Parabellum kalibra dienesta pistoļu piegādi. Līgumā iekļautās specifikācijas atšķīrās no Glock ceturtās paaudzes modeļu specifikācijām. Šim līgumam ražotās M sērijas pistoļu funkcijas vēlāk kļuva par Glock piektās paaudzes pistoļu specifikāciju.

2016. gada augustā Indianapolisas Metropolitēna policijas departaments (IMPD) sāka apmācības ar Glock 17M pistoļu partiju. Publicētajos attēlos redzamā acīmredzamākā atšķirība starp Glock trešās un ceturtās paaudzes modeļiem ir pirkstu rievu neesamība uz roktura. Tā paša gada oktobrī IMPD paziņoja par brīvprātīgu 17M modeļa atsaukšanu pēc tam, kad apmācības laikā, šaujot ar salūtmunīciju, tika konstatētas kļūmes. Kā teica IMPD majors Ridls: "Glock strādā pie problēmas novēršanas, un mēs ceram sākt jauno [17M] modeļu izsniegšanu jau decembrī."

 Piektās paaudzes modeļi 
2017. gada augustā Glock prezentēja piekto paaudzi jeb Gen 5. Uzlabojumi bija vērsti uz ergonomiku un uzticamības paaugstināšanu. Daudzas piektās paaudzes Glock pistoles detaļas nevar savstarpēji aizstāt ar iepriekšējo paaudžu detaļām. Divi izziņotie piektās paaudzes modeļi bija Glock 17 un Glock 19, kas paredzēti 9×19 mm Parabellum kalibram. Dažas ievērojamas izmaiņas piektās paaudzes modeļos ir abpusēji lietojamas aizslēga fiksācijas sviras, DLC virsmas apdare stobram un aizslēgam, stobrs ar daudzstūra šautenes stilu (Glock to sauc par Glock Marksman Barrel), dziļāk iegremdēts stobra vainags, pirkstu atteikšanās no pirkstu rievām uz roktura priekšējās daļas, paplašināta aptveres vieta un pusmēness formas izgriezuma atkārtota ieviešana roktura apakšējā priekšpusē. Noņemta arī bloķēšanas bloka tapa, kas atradās virs sprūda tapas (ieviesta trešajā paaudzē). Daudzas iekšējās detaļas arī nedaudz pārveidotas. Uz aizslēga blakus modeļa numuram iegravēts uzraksts Gen 5, lai identificētu piektās paaudzes pistoles.

 Tehniskie dati 
 Modelis Kalibrs Magazīnas ietilpība Izmēri Stobragarums Svars Standarta Savietojamas Garums Augstums Tukšai Pielādētai Glock 17 9×19 mm 17  19, 33 186 mm  138 mm 114 mm 625 g  905 g Glock 18 9×19 mm 33  17, 19 185 mm  ? 114 mm 620 g  ? Glock 19 9×19 mm 15  17, 19, 33 174 mm  127 mm 102 mm 595 g  850 g Glock 26 9×19 mm 10  12, 15, 17, 19, 33 160 mm  106 mm 88 mm 560 g  740 g Glock 34 9×19 mm 17  19, 33 207 mm  138 mm 135 mm 650 g  930 g Glock 22 .40 15  17 186 mm  138 mm 114 mm 650 g  975 g Glock 23 .40 13  15, 17 174 mm  127 mm 102 mm 600 g  880 g Glock 27 .40 9  11, 13, 15, 17 160 mm  106 mm 88 mm 560 g  765 g Glock 35 .40 15  17 207 mm  138 mm 135 mm 695 g  1020 g Glock 20 10×25 mm 15  193 mm  139 mm 117 mm 785 g  1110 g Glock 29 10×25 mm 10  15 172 mm  113 mm 96 mm 700 g  935 g

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Kategorija:Pistoles