Dzimtes identitāte

Dzimtes identitāte ir psiholoģijas un socioloģijas jēdziens, kas raksturo indivīda personisku un iekšēji izjustu piederības sajūtu noteiktai dzimtei (visbiežāk — vīriešiem vai sievietēm). Šī identitāte veidojas individuālajai pašizjūtai mijiedarbojoties ar sabiedrībā pastāvošajām dzimtes kategorijām, kas kalpo par pamatu sociālās identitātes veidošanai attiecībās ar citiem sabiedrības locekļiem.

 Raksturojums 
Lielākajā daļā rietumu sabiedrību dominē dzimtes binaritāte, kurā vīrišķību un sievišķību uzskata par galvenajiem dzimuma un dzimtes izpausmes aspektiem. Tomēr atsevišķās sabiedrībās pastāv arī trešā dzimte, kas var kalpot par dzimtes identitātes pamatu cilvēkiem, kuri nejūtas piederīgi tai dzimtei, ko tradicionāli saista ar viņu dzimumu. Turklāt dažās kultūrās piederība noteiktai dzimtei ir iespējama neatkarīgi no cilvēka dzimuma. Bērniem dzimtes identitāte parasti izveidojas līdz trīs gadu vecumam, un vēlāk to ir ļoti grūti mainīt. Šī attīstība parasti beidzas ap 4 līdz 6 gadu vecumu. Dzimtes identitāti var ietekmēt saskarsme ar apkārtējiem, kā arī bērna personiskās intereses. Dzimtes izpratni var sadalīt četrās daļās:
 dzimtes jēdziena izprašana,
 dzimtes lomu un stereotipu apzināšana,
 identificēšanās ar vecākiem,
 dzimtes priekšrocības izveidošana.

Piecu gadu vecumā bērns parasti spēj identificēt sevi kā zēnu vai meiteni, pat ja izpratne par dzimtes jēdziena nozīmi vēl nav pilnībā attīstīta. Dzimtes identitāte bērnībā veidojas, bērnam meklējot sociālus mājienus un apkārtējo apstiprinājumu, balstoties uz dzimti, ar kuru bērns sevi identificē. Agrīnajā attīstības posmā dzimtes identitāte bērniem ir salīdzinoši plūstoša un elastīga. Pētījumi liecina, ka dzimtes identitātes attīstība bērnībā norit vairākos posmos. Pirmsskolas vecumā bērni apgūst sabiedrībā noteiktās dzimtes pazīmes un lomas. Otrajā posmā — nostiprināšanās fāzē — piecu līdz septiņu gadu vecumā dzimtes identitāte kļūst samērā stabila un nemainīga. Savukārt pēc šīs stabilitātes sasniegšanas dzimtes identitātes izpausmes atkal var kļūt elastīgākas, un sociāli noteiktās dzimtes lomas dažādā mērā atslābst.

 Veidošanās 
Lai gan dzimtes identitātes jēdzienu sākotnēji ieviesa medicīnā, lai skaidrotu ar dzimuma maiņas operācijām saistīto norisi un pieredzi, mūsdienās to visplašāk lieto psiholoģijā un sociālajās zinātnēs. Dzimtes identitātes veidošanās mehānismi vēl nav pilnībā izprasti, tomēr ir izvirzīti vairāki savstarpēji mijiedarbojošies faktori, kas var ietekmēt tās attīstību. Pie bioloģiskajiem faktoriem pieskaita, piemēram, dzimumhormonu ietekmi pirmsdzemdību un pēcdzemdību periodā, kā arī ģenētisko uzbūvi.

Sociālie faktori, kas var ietekmēt dzimtes identitātes veidošanos, ietver priekšstatus par dzimtes lomām, kurus bērnam nodod ģimene, autoritāras figūras (piemēram, pedagogi), plašsaziņas līdzekļi un citi nozīmīgi cilvēki bērna sociālajā vidē. Šie priekšstati veido normas un gaidas par to, kādai uzvedībai, interesēm un izpausmes veidiem būtu jāatbilst noteiktai dzimtei. 
Būtiska loma dzimtes identitātes izveidē ir arī valodai. Noteikti vārdi, izteicieni un valodas struktūras kultūrā bieži tiek saistīti ar konkrētām dzimtēm. Apgūstot valodu, bērni iemācās nošķirt vīrišķīgās un sievišķīgās iezīmes un nereti neapzināti pielāgo savu uzvedību, lai atbilstu šīm sociāli noteiktajām lomām. Dzimtes identitātes attīstību skaidro arī sociālās iemācīšanās teorija, saskaņā ar kuru bērni apgūst dzimtei raksturīgu uzvedību, vērojot un atdarinot citus, kā arī reaģējot uz iedrošinājumu vai nosodījumu par konkrētu rīcību. Atsevišķos gadījumos personas dzimtes identitāte var nesakrist ar tai saistīto dzimumu. Šādās situācijās cilvēka ģērbšanās, uzvedība vai pašizpausme var neatbilst sabiedrībā dominējošajām dzimtes normām; šādas dzimtes izpausmes mēdz saukt par plūstošām vai transdzimti.

Liela daļa cilvēku ir cisdzimtes, proti, viņu dzimtes identitāte sakrīt ar dzimumu. Līdz 20. gadsimtam cilvēka dzimumu galvenokārt noteica pēc ārējo dzimumorgānu izskata, taču, attīstoties izpratnei par ģenētiku, dzimuma noteikšanā sāka ņemt vērā arī hromosomu un gēnu īpatnības. Parasti cilvēkiem, ko uzskata par sievietēm, ir sieviešu dzimumorgāni un divas X hromosomas, bet cilvēkiem, ko uzskata par vīriešiem, ir vīriešu dzimumorgāni, viena X un viena Y hromosoma. Tomēr pastāv arī reti gadījumi (interseksuālisms), kad hromosomu, hormonu un dzimumorgānu kombinācijas neatbilst tradicionālajām "sievietes" un "vīrieša" kategorijām; dažām personām var būt arī netipiskas vai daudzveidīgas dzimuma anatomiskās pazīmes.

 Mūsdienu uzskati 

 Sabiedrība 
21. gadsimtā novērojamas pārmaiņas sabiedrības attieksmē pret dzimtes izpausmēm bērnībā. Salīdzinājumā ar iepriekšējām paaudzēm ir pieaugusi iecietība pret to, ka zēni iesaistās nodarbēs vai izmanto rotaļlietas un apģērbu, kas tradicionāli saistīts ar meitenēm, un otrādi. Aizvien biežāk bērniem ļauj paust dzimtes identitāti un uzvedību ārpus stingri noteiktām binārām dzimtes lomām, piedāvājot pieeju, kas ietver plašāku dzimtes izpausmju spektru nodarbēs, rotaļās un ikdienas praksē.

 Medicīnā 
Kopš aptuveni 2014. gada medicīnas un garīgās veselības jomā ir aktualizējušās diskusijas un izteikti atšķirīgi viedokļi par piemērotāko pieeju darbā ar personām, kuru dzimtes identitāte neatbilst viņu dzimumam. Daļa medicīnas profesionāļu, kā arī arvien lielāks skaits vecāku, ir kritiski noskaņoti pret tā dēvētajām koriģējošajām vai normalizējošajām terapijām. To vietā viņi atbalsta dzimtes neitralitāti veicinošu pieeju, radot vidi, kas neuzsver dzimtes piederību un mazina bērnu socializāciju noteiktās dzimtes lomās. Šīs pieejas piekritēji uzskata, ka tā var veicināt bērnu labklājību, sevis pieņemšanu un emocionālo līdzsvaru.

Vienlaikus medicīnas un attīstības psiholoģijas jomā pastāv arī pretēji viedokļi. To pārstāvji uzskata, ka noteiktos gadījumos bērna attīstībā būtu vajadzīga aktīvāka iejaukšanās, ja bērna uzvedība būtiski neatbilst tradicionālajām dzimtes lomām. Šīs pieejas ietvaros tiek uzskatīts, ka dzimtei specifisku rotaļlietu, nodarbju un lomu iedrošināšana var veicināt bērna iekļaušanos sabiedrībā un attīstību saskaņā ar tradicionālajām dzimtes normām.

Kategorija:Dzimtes identitāte