Berta Pīpiņa

Berta Pīpiņa (dzimusi Ziemele; dzimusi , mirusi 1942. gadā izsūtījumā) bija Latvijas žurnāliste, rakstniece un politiķe.
Rīgas domes un 4. Saeimas deputāte, "Demokrātiskā Centra" biedre. 
Latvju sieviešu nacionālās līgas priekšsēdētāja (1925-1940).

 Dzīvesgājums 
Dzimusi 1883. gadā Codes pagasta "Spāriņos" Jēkaba un Līzes Ziemeļu ģimenē.  
Mācījās Misas pagasta skolā un Bauskas Beķera meiteņu proģimnāzijā. Strādāja par mājskolotāju Harkivā (1901–1904),  Berlīnē apguva valodas mācīšanas metodi bērniem ar runas defektiem (1904–1908). Pēc atgriešanās dzimtenē 1910. gadā apprecējās ar skolotāju, žurnālistu un literatūrkritiķi Ermani Pīpiņu-Vizuli. 

Pēc Februāra revolūcijas bija Latvijas Radikāldemokrātu partijas biedre, 1917. gada 26. martā ievēlēta partijas izpildu komitejā. 1917. gada oktobrī bija Sociālistisko sieviešu izglītības biedrības izpildu komitejas sekretāre.  
Pēc Latvijas valsts dibināšanas bija Latvijas Darba partijas biedre (1920–1922) un deputāta kandidāte Latvijas Satversmes sapulces vēlēšanās. 1921. gadā kļuva par Rīgas domes deputāti. 1922. gadā piedalījās Demokrātiskā Centra dibināšanā, ievēlēta partijas padomē un partijas centrālkomitejā.

1931. gadā viņu ievēlēja par 4. Saeimas deputāti.
1935. gadā sarakstīja autobiogrāfisku romānu "Lejaskrodzinieka meita".

1941. gada 14. jūnija deportācijas laikā viņu arestēja un izsūtīja uz Sibīriju. Par tālāko likteni ziņu nav.

 Apbalvojumi 
 Triju Zvaigžņu ordenis — 4. šķira. 

 Atsauces 

Kategorija:1883. gadā dzimušie
Kategorija:Cilvēki ar nezināmu miršanas datumu
Kategorija:Bauskas novadā dzimušie
Kategorija:Demokrātiskā Centra politiķi
Kategorija:4. Saeimas deputāti
Kategorija:Rīgas domes deputāti
Kategorija:Latviešu rakstnieki
Kategorija:Latviešu valodā rakstošie
Kategorija:Latvijas rakstnieki
Kategorija:Latvijas žurnālistes
Kategorija:Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieki
Kategorija:Padomju represiju upuri
Kategorija:Latvijas sieviešu tiesību aktīvistes