Aerodinamiskā pretestība

Aerodinamiskā pretestība, arī frontālā pretestība, senāk pieres pretestība, ir pretestības spēks, kas darbojas uz ķermeni, kad tas kustas kādā gāzē vai šķidrumā. Ja aerodinamisko pretestību izraisa gaiss, šo lielumu sauc par gaisa pretestību. Tā ir vērsta pretēji kustības virzienam.

 Vēsture 
Pirmo reizi šo parādību pētījis Galileo Galilejs, bet gaisa sūkņa trūkuma dēļ viņš nevarēja veikt eksperimentu vakuumā, tāpēc eksperimentēja gaisā. Neņemot vērā visas sekundārās parādības, kas rodas gaisā ķermeņu kustības rezultātā, Galilejs atklāja ķermeņu brīvās krišanas likumus. Gaiss vienmēr pretojas krītoša ķermeņa kustībai, un gaisa pretestība ir lielāka, jo lielāks ir ķermeņa krišanas ātrums. Tāpēc, palielinot krišanas ātrumu, gaisa pretestība palielinās, bet ķermeņa paātrinājums samazinās, un, kad gaisa pretestība ir vienāda ar gravitācijas spēku, brīvi krītoša ķermeņa paātrinājums ir nulle.

 Gaisa pretestība 
Gaisa pretestība ir atkarīga no vides blīvuma , gaisa plūsmas ātruma kvadrāta , šķērsgriezuma laukuma  un pretestības koeficienta . Kā formulu to pieraksta:

Vienādojums ietver vides blīvumu , kas mazinās pārvietojoties augstāk virs zemes virsmas, piemēram, tā mazināšanās ir aktuāla lidmašīnām, gaisa plūsmas ātrums  ir kādā ātrumā gaiss triecas ķermenī, šķērsgriezuma laukums  ir kādā laukumā gaiss iedarbojas uz ķermeni, un pretestības koeficients  ir atkarīgs no objekta formas, Reinoldsa skaitļa, u.c. faktoriem - šo koeficientu parasti nosaka eksperimentāli.

 Ārējās saites 

 Atsauces 

Kategorija:Aerodinamika