Jānis Uļuks

Jānis Uļuks, pilnajā vārdā Jānis Teodors Uļuks (dzimis 1901. gada 21. septembrī Slokā, miris 1969. gada 17. novembrī Bramptonā, Kanādā), bija Latvijas armijas virsnieks, skautu kustības aktīvists, nacistu okupācijas laikā Ventspils, Aizputes un Bauskas apriņķu policijas priekšnieks. 1944. gada jūlija beigās organizēja Bauskas aizstāvēšanu pret Sarkano Armiju. Pēc kara atradies DP nometnēs Vācijā, pārcēlies uz dzīvi Kanādā. Aktīvi iesaistījies Kanādas Daugavas Vanagu darbībā.

 Biogrāfija 

Mācījies Slokas Baltijas celulozes fabrikas elementārskolā. 1918. gada 23. jūlijā beidzis St.Pēterburgas 13. ģimnāziju. Atgriezies Latvijā, kur pabeidzis Kara skolas kājnieku nodaļu.

 Armijas dienests 
1923. paaugstināts par armijas kaprāli, 1924. gadā par leitnantu. Ar 1927. gada 17. novembra Valsts Prezidenta pavēli no 1927. gada 1. septembra paaugstināts par 3. Jelgavas kājnieku pulka virsleitnantu. 1936. gada 15. maijā Ventspilī notiekošo armijas parādi par godu Ulmaņa apvērsuma otrajai gadadienai komandē Uļuks.

Paralēli dienestam bijis vingrošanas skolotājs Ventspils valsts arodskolā un komercskolā no 1. augusta līdz 1937./38. mācību gada beigām. Virsleitnants Uļuks 1938. gadā bija Ventspils franču literatūras cienītāju biedrības kasieris. Uļuks bijis aktīvs Ventspils skautu nodaļas vadībā. Par darbību skautu organizācijā saņēmis Baltās Lilijas ordeni. Skautu organizācijas darbu kopā ar sievu Ellu veicinājis arī trimdā esot.

1938. gada beigās tika pārcelts uz Jelgavu. Ar 1939. gada 1. septembri iecelts par Jelgavas valsts ģimāzijas militārās mācības skolotāju. Sakarā ar Kurzemes divīzijas 20. gadu jubileju, kopā ar daudziem citiem virsniekiem 1939. gadā saņēmis Viestura ordeņa II šķiru.

Ar Kirhenšteina pavēli 1940. gada 5. augustā 12. Bauskas kājnieku pulka kapteinis Uļuks atvaļināts no armijas. Padomju okupācijas gadu pavadīja kā fizkultūras skolotājs.

 Nacistu okupācijas laikā 
Drīz pēc nacistu okupācijas sākuma Uļuks kļuva par Ventspils apriņķa policijas priekšnieku. No 1942. gada janvāra vidus laikrakstā "Ventas Balss" publicētajos rīkojumos Jānis Uļuks parādījās kā kārtības policijas priekšnieks ar kapteiņa pakāpi. No 1942. gada 1. aprīļa Aizputes apriņķa policijas priekšnieks.

Iesaistīts vācu okupācijas varas kampaņās, lai veicinātu latviešu "brīvprātīgo" pieteikšanos darbam Vācijā. 1942. gada rudenī bijis Vācijā, apmeklējot Šlēsvigā-Holšteinā izvietotās četras nometnes kurās atradās darba dienestā pieteikušies latvieši.

1943. gada 30. jūlijā Uļuks iecelts par Bauskas apriņķa policijas priekšnieku. 1943. gada decembrī apbalvots ar Kara nopelnu krustu ar zobeniem. Ievērību izpelnījās ar savu iniciatīvu kaujās pie Bauskas, kas sākās 1944. gada jūlija beigās. Pilsētu no ātras ieņemšanas atturēja vienīgi Uļuka noorganizētā 300 vīru lielā vienība, kas dažas dienas noturēja frontes līniju, līdz ieradās regulārās vācu armijas vienības.

 Trimdā 
Pēc bēgšanas no Latvijas uzturējas DP nometnēs, vēlāk ar sievu Ellu un meitu Lolitu pārcēlās uz dzīvi Kanādā. Bramptonas Daugavas Vanagu nodaļā kopš tās izveides, sākotnēji revīzijas komisijas priekšsēdis, vēlāk, nodaļas priekšnieks. Pēc sievas Ellas nāves 1969. gada martā Uļuks novembrī izdarīja pašnāvību.

 Atsauces 

Kategorija:1901. gadā dzimušie
Kategorija:1969. gadā mirušie
Kategorija:Latvijas virsnieki
Kategorija:Skauti
Kategorija:Kanādas latvieši
Kategorija:Pašnāvnieki
Kategorija:Viestura ordeņa lielvirsnieki
Kategorija:Jūrmalā dzimušie