Andrejs Zvjagincevs

Andrejs Zvjagincevs (; dzimis  Novosibirskā, PSRS) ir krievu kinorežisors, scenārists un aktieris.

 Režisora darbs 
Kļuvis starptautiski pazīstams kā režisors ar filmu "Atgriešanās" (2003), kura ieguva Zelta lauvas balvu Venēcijas kinofestivālā, kā arī Eiropas Kino balvu kategorijā "Eiropas gada atklājums" (European Discovery of the Year). Filma ieguva arī Krievijas nacionālo balvu "Nika" (Ника) kā gada labākā filma. Vēlāk Zvjagincevs uzņēma filmu "Elena" (Елена, 2011), par ko saņēma Kannu kinofestivāla speciālo žūrijas balvu Prix Un Certain Regard un Krievijas nacionālo balvu "Nika" kā labākais režisors. Lielu ievērību guva Zvjaginceva filma "Leviatāns" (2014), kas apbalvota ar Zelta globusa balvu kā labākā filma svešvalodā. Kā scenārija autors Zvjagincevs (kopā ar Oļegu Ņeginu) saņēma Kannu kinofestivāla balvu par labāko scenāriju. Zvjagincevs saņēma arī Krievijas nacionālo kinobalvu "Zelta ērglis" (Золотой орёл) kā labākais režisors. Par filmu "Nemīlēti" (Нелюбовь, 2017) ieguvis Kannu kinofestivāla Žūrijas balvu. Šo filmu apbalvoja ar Cēzara balvu kā labāko ārzemju filmu, kā arī nominēja Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā filma svešvalodā".

 Slimība 
2021. gada 25. jūnijā Zvjagincevs saņēma Krievijā ražoto Covid-19 vakcīnu Sputnik V. Trešā dienā pēc vakcinācijas viņam bija drudzis 38-39 °C, viņu ievietoja slimnīcā. 8. jūlijā viņu pārveda uz reanimācijas nodaļu. Ārstējoties slimnīcā, viņš vēl papildus saslima ar sepsi, ko izraisīja infekcija, kas bija rezistenta pret antibiotikām. Pēc tam viņu pārveda uz Hannoveres slimnīcu Vācijā. Tur viņu ievadīja mākslīgā komā, viņam attīstījās polineuropatija un viņš zaudēja spēju staigāt. Ilgu laiku viņš nevarēja ne sēdēt, ne runāt, bija problēmas ar roku kustībām, tika traumētas rīkles saites. Ilgu laiku viņš ārstējas slimnīcā Vīsbādenē. Ārstēšanos Vācijā un rehabilitāciju apmaksāja Krievijas investīciju kompānija Система.

 Politiskie uzskati 
2016. gada oktobrī Zvjagincevs iesaistījās diskusijā par mākslas cenzūru Krievijā, aizstāvot mākslinieku radošo brīvību.

2022. gadā Zvjagincevs publiski nosodīja Krievijas iebrukumu Ukrainā, kritizēja kolēģus mākslas jomā, kuri nekomentē Ukrainā notiekošo. Uz nenoteiktu laiku izbraucis no Krievijas. 2022. gada maijā intervijā izteicies, ka turpinās uzņemt filmas.

2022. gada 27. septembrī Andrejs Zvjagincevs atstāja amatu Krievijas komitejā, kas lemj par Krievijas filmu nominēšanu Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā Labākā starptautiskā spēlfilma. Turklāt režisors paziņoja arī par izstāšanos no Krievijas Kinematogrāfistu savienības, kā arī no Zelta ērgļa un Nikas balvas akadēmijām.

 Andreja Zvjaginceva režisētās filmas 
 Чёрная комната (TV seriāls, 3 sērijas, 2000)
 "Atgriešanās" (Возвращение, 2003)
 "Izsūtījums" (Изгнание, 2007)
 "Apokrifs" (Апокриф, īsfilma, 2008)
 Тайна (īsfilma, 2011)
 "Elena" (Елена, 2011)
 "Leviatāns" (Левиафан, 2014)
 "Nemīlēti" (Нелюбовь, 2017)

 Atsauces 

 Ārējās saites 

  , 

Kategorija:1964. gadā dzimušie
Kategorija:Krievijas kinorežisori
Kategorija:Krievijas scenāristi
Kategorija:Krievijas aktieri
Kategorija:Eiropas Kino balvas ieguvēji
Kategorija:Novosibirskas apgabalā dzimušie
Kategorija:Zelta lauvas ieguvēji
Kategorija:Cēzara balvas ieguvēji
Kategorija:Personas, kas nosodīja Krievijas 2022. gada iebrukumu Ukrainā