Kuciņi

Kuciņi () jeb Kucines ir skrajciems Rēzeknes novada Audriņu pagastā Rēzeknes upes labajā pusē, apdzīvots kopš 12. gadsimtaRadiņš, Arnis. «Izrakumi Kūciņu un Cakulu uzkalniņu senkapos.» Apala, Z., Mugurēvičs, Ē., Ronis I. (redaktori). LPSR Zinātņu akadēmijas Vēstures institūts. Zinātniskās atskaites sesijas materiāli par arheologu un etnogrāfu  1982. gada un 1983. gada pētījumu rezultātiem. Arheoloģija. 76-78.lpp Rīga: izdevniecība «Zinātne», 1984. 76-78.lpp, daļēji saplūdis ar blakusesošām Mežārēm. Ciemu šķērso pievedceļš Nacionālo bruņoto spēku lidostai "Rēzekne" (V575), tajos atrodas arī Kūciņu kapi 1 ha platībā un valsts nozīmes arheoloģijas piemineklis ar aizsardzības numuru 1961 Kūciņu senkapi1998. gada 29. oktobra kultūras ministra rīkojums Nr.128, publicēts oficiālajā laikrakstā «Latvijas Vēstnesis» 1998. gada 18. decembrī., saukti arī Kara kapi jeb Zviedru kapi. 

 Nosaukums 
Apdzīvotā vieta dažādos avotos saukta arī Kūciņi,Radiņš, Arnis. 10.-13. gadsimta senkapi latgaļu apdzīvotajā teritorijā un Austrumlatvijas etniskās, sociālās un politiskās vēstures jautājumi, 1999. Kociņi vai latgaliski Kucynis.Endzelīns, Jānis. Latvijas PSR vietvārdi. 1.daļa. 2.sējums, 1961., Latkovskis, Donāts. «Rēzeknes draudze.» Rīgas Vēstnesis Nr.1, 1940. gada 4. janvāris. 5.lpp Kūciņi (Kucyni, Kucinie) ir viens no senākajiem Rēzeknes apkārtnes villu (aulu) nosaukumiem, 1760. gadā viens no populārākajiem Rēzeknes draudzes vietvārdiem līdzās Sakstagalam, Makašēniem, Sarkaņiem, Taudejāņiem, Ozolmuižai, Vipingai, Dukstīgalam, Ciskādiem.Latkovskis, Donāts. «Rēzeknes draudze», Rīgas Vēstnesis. Nr.49, 1939. gada 7. decembris. 3.lpp

 Vēsture 
Latgaļu Kūciņu senkapos izrakumus veica 1983. gadā Latvijas PSR Vēstures muzeja Arheoloģijas nodaļa, atrodot 12. gadsimta, kā arī 13-14. gadsimtu mijas apbedījumus, kuru inventārā bija bronzas apkalumi, bronzas zvārgulīši, krams, dzelzs platasmens cirvji, dzelzs uzmavas šķēpi, bronzas aproces ar zvērgalvu galiem un bronzas spirālgredzeni.Radiņš, Arnis. «Izrakumi Kūciņu un Cakulu uzkalniņu senkapos.» Apala, Z., Mugurēvičs, Ē., Ronis I. (redaktori). LPSR Zinātņu akadēmijas Vēstures institūts.  Zinātniskās atskaites sesijas materiāli par arheologu un etnogrāfu  1982. gada un 1983. gada pētījumu rezultātiem. Arheoloģija. 76-78.lpp Rīga: izdevniecība «Zinātne», 1984. 76-78.lpp

1774. gadā Kucinie villa rezidēja Rēzeknes vikārs Matejs Ivanovskis (Rdus Domini Matteus Ivanovskis vicarus Rosittensis), 1775. gadā Kucynu villa rezidēja Rēzeknes vikārs Pēteris Skorupskis. 1797. gada Rēzeknes draudzes grāmatās atzīmēta de Kucini. 1915. gada Krievijas Impērijas Vitebskas guberņas kartē Kūciņi atzīmēti kā Kucinowa«Ljuizin: Gouvernement Witebsk, Livalnd u. Pskow: Reihe IX, Blatt.» Latvijas Nacionālā bibliotēka., kas robežojās ar Kļoviem (Klewina), Mežareju (Mesheri), Pīgožņiem (Pigoshni), Lounīkiem (Lownika) un Strankaļiem (Strinkuli). 

Pirms okupācijas Kūciņi atradās Rēzeknes apriņķa Makašēnu pagastā. Mežāreju ciemu ar Kūciņiem pievienoja Audriņu ciemam (līdz 1962. gada 5. jūnijam Pūderu ciems jeb Puderova) 1975. gada 14. martā. 

Kūciņu ciemā 2003. gadā2003. gada 6. februāra Ministru kabineta rīkojums Nr.84, ministru prezidents Einars Repše, aizsardzības ministrs Ģirts Valdis Kristovskis. uzbūvēja ASV kompānija «Lockheed Martin» sagatavoto vairāk nekā 10 miljonus latu vērto NATO Kūciņu radaru «TPS-117», kura darbība iesniedzas 300 km Krievijas FederācijāJemberga S., Rancāne A. Diena, 2003. gada 31. oktobris http://www.diena.lv/arhivs/sak-darboties-audrinu-radars-11824676 30 km augstumā. Kūciņu radaru atklāja Valsts prezidente Vaira Vīķe-Freiberga.

 Māju nosaukumi 
Kuciņos atrodas Apiņu mājas, Austriņi, Avoti, Dmitrijevi, Gražuļi, Fiļipenko, Jarinovski, Jānīši, Krastiņš 1, Kuciņas, Melderi, Olimpija, Priedulājs, Purvzeme, Saulceri, Tadeušs, Tiroļu mājas un Vuguļu mājas.Rēzeknes novada Audriņu pagasta teritorijas plānojuma funkcionālais zonējums. Valsts zemes dienesta telpiskā informācija www.kadastrs.lv

 Iedzīvotāju skaits 

 Atsauces 

Kategorija:Latvijas mazciemi