Balalaika

Balalaika () ir krievu strinkšķināmais stīgu instruments ar raksturīgu trijstūrveida  dobu koka korpusu, garu grifu un trim stīgām. Otrā un trešā stīga tiek skaņota unisonā, pirmā — kvartu augstāk. Tās garums ir no 600—700 milimetriem (prīmas balalaika) līdz 1,7 metriem (kontrabasa balalaika). Pieci iedalījumi uz grifa atbilst diatoniskajai skaņurindai. Balalaikas bieži izmanto krievu tautas mūzikā un dejās.

Balalaika kopā ar harmonikām ir kļuvusi par krievu tautas mūzikas instrumentu un ir viens no plašāk pazīstamajiem krievu mūzikas instrumentiem pasaulē.

 Vēsture 
Balalaikas agrīnie attēli liecina, ka tai bija no divām līdz sešām stīgām. Agrāk kā balalaikas stīgas izmantoja dzīvnieku zarnas, kuras instrumenta spēlētājs varēja nospriegot pēc saviem ieskatiem.

Pirmais zināmais dokuments, kurā minēts šis instruments, datēts ar 1688. gadu. Maskavas kremļa apsarga sardzes dežūras žurnālā ir ieraksts, ka diviem iereibušiem cilvēkiem aizliedza spēlēt balalaiku. Šis instruments minēts arī citos 1700. un 1714. gada dokumentos. 18. gadsimta sākumā šis termins parādījās ukraiņu dokumentos, kur tas minēts kā "balabaika". Balalaika pieminēta Vasīlija Maikova 1771. gada poēmā "Jelisejs". 19. gadsimta beigās balalaika pārtapa par trīsstūrainu instrumentu ar daudz īsāku grifu nekā tās Āzijas analogi. Gadsimtiem ilgi tas bija populārs kā lauku iedzīvotāju mūzikas instruments, jo īpaši skomorohu, sava veida neatkarīgo muzikālo jokdaru vidū, kuri ar savām melodijām izsmēja caru, Krievijas Pareizticīgo baznīcu un krievu sabiedrību kopumā.

1880. gados Vasilijs Andrejevs, tā laika Sanktpēterburgas mūzikas salonu profesionāls vijolnieks, ar vijoļu meistara V. Ivanova palīdzību izstrādāja to, kas kļuva par standartizētu balalaiku. Viņš sāka instrumentu izmantot savos koncertos. Dažus gadus vēlāk Sanktpēterburgas amatnieks Paserbskis instrumentu vēl pilnveidoja. V. Andrejevs patentēja instrumenta dizainu un aranžēja daudzas tradicionālās krievu tautas melodijas orķestrim. Šim instrumentam viņš arī komponēja virkni koncertskaņdarbu.Прохоров, А. М., ed. Большая Советская Энциклопедия. (tr. "Great Soviet Encyclopedia ") 3rd ed. Vol. 2. Москва: Советская Энциклопедия, 1970. pp. 16-17.

 Atsauces 

 Ārējās saites 

 Balalaikas sastāvdaļu nosaukumi un noskaņošana — Balalaika Lesson 1 vietnē ibalalaika.com 

Kategorija:Strinkšķināmie stīgu instrumenti
Kategorija:Krievijas mūzika