Lavrs Korņilovs

Lavrs Korņilovs (, dzimis , miris ) bija krievu ģenerālis, izlūkdienesta darbinieks, ceļotājs un diplomāts. Kā Krievijas Pagaidu valdības ieceltais armijas virspavēlnieks pazīstams kā t.s. Korņilova dumpja vadītājs 1917. gada augustā (septembrī). Krievijas pilsoņu kara sākumā bija viens no Baltās kustības dibinātājiem un Brīvprātīgo armijas pirmais komandieris.

 Dzīvesgājums 
Dzimis 1870. gadā Ustjkamenogorskā (mūsdienu Eskemenā) Sibīrijas kazaku ģimenē. Par Korņilova etnisko izcelsmi ir vairākas versijas, tostarp teorijas par kalmiku, kazahu, altaju un pat poļu izcelsmi. No 1883. līdz 1889. gadam mācījās Sibīrijas kadetu korpusā Omskā. 1892. gadā absolvēja Mihailova artilērijas skolu Sanktpēterburgā, vēlāk izvēloties dienestu Turkestānas kara apgabalā. No 1895. līdz 1897. gadam studēja Ģenerālštāba akadēmijā. No 1898. līdz 1904. gadam dienēja Turkestānā, veikdams izlūkošanas, izpētes ekspedīcijas Afganistānā, Indijā un Persijā. Kā apakšpulkvedis piedalījās Krievijas—Japānas karā. No 1907. līdz 1911. gadam dienēja par kara aģentu Ķīnā.

Pirmā pasaules kara laikā kā divīzijas komandieris karoja Karpatos un Galīcijā. 1915. gada aprīlī krita austriešu gūstā, tomēr 1916. gada jūlijā viņam izdevās izbēgt, viņš atgriezās armijas sastāvā un tika iecelts par armijas korpusa komandieri. Pēc Februāra revolūcijas  Krievijas Pagaidu valdība iecēla Korņilovu par Petrogradas kara apgabala karaspēka komandieri. Aprīļa beigās viņš nolika Petrogradas kara apgabala komandiera pilnvaras, un tika iecelts par frontes 8. armijas komandieri. Izgāžoties Jūnija ofensīvai,  Korņilovs tika iecelts par Krievijas armijas virspavēlnieku, nomainot amatā Alekseju Brusilovu.

Kā armijas virspavēlnieks 1917. gada augustā Korņilovs sāka koncentrēt lojālas militārās vienības ap Petrogradu. Ar pagaidu valdību tika vestas pārrunas par šo spēku ienākšanu pilsētā, lai apspiestu nemierus un boļševiku struktūras. Tomēr vienošanās netika panākta, un  Pagaidu valdība pasludināja Korņilovu par dumpinieku. Karaspēks, kas virzījās uz Petrogradu, ar boļševiku atbalstu tika apstādināts Petrogradas pievārtē. Notikumi nostiprināja boļševiku pozīcijas un novājināja Pagaidu valdības stāvokli.

Pēc Korņilova dumpja izgāšanās arestēts un kopā ar citiem Krievijas virsniekiem ieslodzīts Bihavā. , jau pēc Oktobra revolūcijas uzvaras, Krievijas armijas virspavēlnieks Nikolajs Duhoņins izdeva pavēli par virsnieku atbrīvošanu. Korņilovs līdz ar citiem devās uz Krievijas dienvidiem, kur sāka veidoties Balto kustība. Kā Brīvprātīgo armijas komandieris piedalījās t.s. Ledus maršā. Kritis, balto spēkiem ieņemot Jekaterinodaru. Tika apglabāts vācu kolonijā Gnačbavā. Nākamajā dienā apdzīvoto vietu ieņēma sarkanie, Korņilova mirstīgās atliekas tika izraktas un publiski sadedzinātas.

 Piemiņa 

2013. gada 13. aprīlī Krasnodarā tika uzstādīts piemineklis ģenerālim Korņilovam. Piemiņas ceremonijas notika kopā ar vietējiem kazakiem, kā arī kazakiem no Donas, Stavropoles un Tamanas.

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Kategorija:1870. gadā dzimušie
Kategorija:1918. gadā mirušie
Kategorija:Nikolaja Ģenerālštāba akadēmijas absolventi
Kategorija:Krievijas—Japānas kara dalībnieki
Kategorija:Pirmā pasaules kara dalībnieki
Kategorija:Krievijas pilsoņu kara dalībnieki
Kategorija:Krievijas virsnieki
Kategorija:Krievijas militārpersonas
Kategorija:Krievijas Impērijas ģenerāļi