Svīta (mūzika)

Svīta ( — 'virkne', rinda, secība) ir baroka instrumentālās mūzikas forma, kas sastāv no četriem vai vairākiem patstāvīgiem skaņdarbiem.I. Grauzdiņa, I. Vasmanis "Mūzika 7. klasei", 92.lpp Parasti svītā tiek iekļautas vairākas dejas — allemande, kuranta, sarabanda, žīga,  un citas, bet svītā arī varēja būt cita veida skaņdarbi, piemēram, prelūdijas, uvertīras ,ārijas,menueti, gavotes, burē, paspjē,rondo, fūgas . Baroka laikā svītas tika rakstītas gan orķestrim, gan soloinstrumentiem. Termins "svīta" radās tika 17. gadsimta vidū, lai gan šāda tipa skaņdarbi tika sacerēti jau agrāk, bet gadsimtu vēlāk — 18. gadsimta 50. gados svītu popularitāte kritās, bet 19. gadsimtā svītas atkal kļuva populāras, piemēram, Pēteris Čaikovskis šajā laikā uzrakstīja svītu no baleta "Riekstkodis".

 Atsauces 

Kategorija:Baroks