Deivids Rikardo

Deivids Rikardo (; dzimis , miris ) bija angļu politiskais ekonomists. Viens no ietekmīgākajiem klasiskajiem ekonomistiem kopā ar Tomasu Maltusu, Ādamu Smitu un Džeimsu Millu. Izstrādājis salīdzināmās (relatīvās) priekšrocības teoriju.

Rikardo nozīmīgākais darbs ir „Politiskais ekonomikas un nodokļu principi” (On the Principles of Political Economy and Taxation, 1817), kurā viņš izklāstīja savas idejas par darba vērtības teoriju, ienākumu sadali starp darba ņēmējiem, zemes īpašniekiem un kapitālistiem, kā arī par peļņas likmes tendenci samazināties.

Rikardo bija arī praktizējošs biržas brokeris un parlamenta loceklis. Viņa uzskati būtiski ietekmēja ekonomisko domāšanu 19. gadsimtā, īpaši brīvās tirdzniecības un Corn Laws (graudu likumu) atcelšanas debatēs.

Viņa idejas ietekmēja vēlākos ekonomistus, tostarp Džonu Stjuartu Millu, kā arī 20. gadsimta tirdzniecības teorijas attīstību.

 Dzīvesgājums 
Deivids Rikardo piedzima 1772. gada 18. aprīlī Londonā ebreju tirgotāja un biržas brokera ģimenē. Viņa vecāki bija sefārdu izcelsmes, kas 17. gadsimtā bija pārcēlušies uz Angliju no Nīderlandes. Rikardo bērnībā tika audzināts atbilstoši ebreju tradīcijām, taču vēlāk viņš no tām atteicās un pievērsās kvēkeru kustībai, kas noveda pie attiecību sarukšanas ar ģimeni.

Jau 14 gadu vecumā Rikardo sāka strādāt tēva biržas brokeru birojā, kur ieguva praktiskas zināšanas par finanšu tirgiem. 1793. gadā viņš nodibināja pats savu uzņēmumu, kas guva ievērojamus panākumus, un līdz 30 gadu vecumam viņš bija uzkrājis lielu bagātību.

Ap 1799. gadu, atrodoties atvaļinājumā, Rikardo iepazinās ar Ādama Smita darbu „Tautu bagātība” (The Wealth of Nations), kas pamudināja viņu pievērsties ekonomikas teorijas izpētei. Drīz vien viņš sāka publicēt rakstus par ekonomikas jautājumiem, un 1810. gadā izdeva pirmo nozīmīgāko darbu „The High Price of Bullion”, kurā analizēja inflāciju un naudas vērtības saistību ar zelta standartu.

1814. gadā Rikardo aizgāja no aktīvās finanšu darbības un iegādājās Gatkombas parku Glosteršīrā, kas kļuva par viņa pastāvīgo dzīvesvietu. 1819. gadā viņš tika ievēlēts Lielbritānijas parlamentā, kur aktīvi aizstāvēja brīvās tirdzniecības idejas un iestājās pret graudu importa ierobežojumiem (Corn Laws).

Rikardo miris 1823. gada 11. septembrī 51 gada vecumā, ciešot no ausu infekcijas komplikācijām. Apbedīts Glosteršīrā.

 Ārējās saites 

Kategorija:1772. gadā dzimušie
Kategorija:1823. gadā mirušie
Kategorija:Londonā dzimušie
Kategorija:Anglijas ebreji
Kategorija:Anglijas ekonomisti