Rozbeķu pils

Rozbeķu pils () bija Rīgas arhibīskapijas vasaļu pils 14.-16. gadsimtā senā Rozulas pilsnovada teritorijā. Mūsdienās tās vietā netālu no Rozulas ciema atrodamas Rozbeķu jeb Rozulas pilsdrupas pie Stalbes pagasta Pilskalnu mājām.

Uz pilsdrupām ved pussabrukusi laipa, no kādreiz iespaidīgās pils ir palicis tikai viens tornis, mūru un aizsargvaļņu paliekas. Ir iespējams apskatīt pilsdrupas gan no iekšienes, gan no ārienes.

 Vēsture 
Arhibīskapa vasaļa Rozena mūra pils uzcelta pie Limbažu — Straupes lielceļa 14. gadsimtā. Vietvārds Rosula tiek skaidrots kā līvu vārda ros-ala ("Rosu novads") latinizēta forma un norāda par seno meslu atkarību no varjagiem rusiem.NACHRICHTENBLATT DES ROSENSCHEN FAMILIENVERBANDES, April 2008

Pirmo reizi Henkem Rozenam izlēņotās Rozbeķu pils (Rosenbeck) vārds rakstītajos avotos atrodams 1372. gadā. Kādā 1385. gada dokumentā parādās nākamā pils saimnieka arhibīskapa vasaļa Voldemāra Rozena vārds. 1399. gadā arhibīskaps Jānis no Vallenrodes Rozbeķu pilnovadu ar tā pieciem pagastiem un 12 ciemiem () izlēņoja Jānim Vildenbergam, bet Jānis IV Ambundi 1419. gadā to izlēņoja Bertramam no Ikšķiles. 1431. gada Oto Rozenam izsniegtajā lēņa grāmatā teikts, ka arhibīskaps viņam Straupes draudzē izlēņoja Rozbeķu pili un tās novadu, Kūlēnu, Uzkalna, Rupsalas ciemus, Pētera Šūmahera ("kurpnieka") apakšlēni un tā zemi, tāpat Rubenes krogu, Svētezeru, Unguru un Ēiķēnu ezerus.

Arhibīskapu un ordeņa savstarpējo cīņu laikā 1479. gadā, kad arhibīskaps Silvestrs Stodevešers noslēdza savienību ar Zviedrijas karali, pili ieņēma Livonijas ordenis. 1480. gados pilī saimniekoja Persevalu dzimta, kas uzturēja pils kapelu ar kapelānu. 1493. gadā arhibīskaps Miķelis Hildebrands no Branta Lūdes nopirka pusi pilsnovada ar Rupsalas un Billēnu ciemiem. No kādas lēņa pārdošanas grāmatas redzams, ka 1498. gadā vasaļa Valdemāra Ikskila meitas pusi Rozbeķu pils pārdeva Patkulu dzimtai.
1518. gadā pili savā īpašumā ieguva Georgs (Jorgs) Krīdeners, kura pēcnācējiem tā piederēja līdz 17. gadsimta otrajai pusei.

1582. gada Jamas Zapoļskas miera līgumā tā nodēvēta par Rozbeķu pilsnovada citadeli (, ).
Poļu—zviedru kara laikā ēku ieņēma zviedru Sēdermanlandes hercogs Kārlis, bet 1601. gada vasarā pili nodedzināja vaivads Šišinskis. Zviedru Vidzemes laikā Krīdeneri zaudēja tiesības uz Rozbeķu muižu.

 Pils apraksts tās dalāmajā grāmatā (1477) 
Pilij bija tornis ar ēdamzālēm un pagrabu, divas velvētas telpas pie ēdamzālēm ar virtuvi, ērberģis, kapela, gaļas žāvētava. Pils piebūvē bija neprecēto sieviešu istabas ar pagrabu zem tām. Pilsnovadā jeb muižā ietilpa lauki, pļava un birzs, dzirnavas ar dīķi, zvejošanas tiesības Rustēga (Arellen) jeb Ungura ezerā. Pie pils piederēja arī Sulānu (Sulen), Uzkalnu (Uszkalnen), Baišānu (Beysen) ciemi un Ķelpes kunga sēta ar ezeru.Indriķis Šterns. “Latvijas vēsture 1290-1500”. Daugava, 1997. — 492 lpp.

 Atsauces 

 Ārējās saites 
 Armin Tuulse. Die Burgen in Estland und Lettland . Dorpater Estnischer Verlag, 1942 

Kategorija:Rīgas arhibīskapijas pilis
Kategorija:Viduslaiku pilis Latvijā
Kategorija:Stalbes pagasts