Boēcijs

Anicijs Manlijs Severīns Boēcijs (Anicius Manlius Severinus Boëthius, arī Boethius un Boetius; dzimis apmēram 480. gadā, miris 524. vai 525. gadā) bija romiešu filozofs, valsts darbinieks un katoļu svētais.

Dzimis Romā senā un ietekmīgā Aniciju ģimenē, no kuras nācis imperators Petronijs Maksims un Olibrijs, kā arī vairāki konsuli. Arī viņa tēvs Flāvijs Manlijs Boēcijs bija konsuls. Pats Boēcijs jau 25 gadu vecumā bija senators, 522. gadā ticis iecelts par valsts kancelejas vadītāju galma maģistru.

Nodarbojies ar Aristoteļa un vairāku citu sengrieķu filozofu darbu tulkošanu latīņu valodā. Boēcija ievērojamākais darbs bija "Filozofijas mierinājums" (), ko viņš sacerēja cietumā, kur nokļuva pēc Itālijas ostgotu valdnieka Teodorika Lielā pavēles par pret valdnieku vērstas sazvērestības plānošanu. "Filozofijas mierinājums" kļuva par vienu no populārākajiem un ietekmīgākajiem Viduslaiku darbiem. 524. gadā Boēcijam cietumā izpildīts nāvessods.
Eiropas kultūras vēsturē dažreiz ticis dēvēts par pēdējo romieti.

1883. gadā katoļu baznīca pasludināja viņu par svēto.

 Atsauces 

 Ārējās saites 

 Biogrāfija 

 Stenfordas filozofijas enciklopēdijas ieraksts 
 Philosophers.co.uk ieraksts 

Kategorija:480. gadā dzimušie
Kategorija:520. gados mirušie
Kategorija:Latīņu valodā rakstošie
Kategorija:Romā dzimušie
Kategorija:Romiešu filozofi