Lemma (leksikogrāfija)

Lemma leksikogrāfijā ir vārds tādā formā, kādā tas tiek ievietots vārdnīcā, piemēram, latviešu valodā nomeniem lemmas forma būtu nominatīvs un darbības vārdiem — nenoteiksme.

 Atšķirīgas lemmas formas radniecīgās valodās 
Lībiešu valodā tiek šķirtas divas nenoteiksmes — I nenoteiksme (ar piedēkļiem -da, -dõ, -tõ, -õ) un II nenoteiksme (ar piedēkli -m),Eduards Vēri, Īss lībiešu valodas apraksts Kersti Boiko krājumā Lībieši – rakstu krājums, 275. lpp. II nenoteiksmi atbilstoši tās funkcijai sauc arī par supīnuRenāte Blumberga, Tapio Mäkeläinen, Karl Pajusalu (2013), Lībieši: vēsture, valoda un kultūra, Rīga: Līvõ Kultūr sidām,  (t.i., forma, kas izsaka, ka darbības vārds ir kāda cita darbības vārda mērķis, piemēram, ta tuļ Sīkrõgõl jelām — "viņš ieradās, lai dzīvotu Sīkragā"). Lībiešu valodā I nenoteiksme ir vārdnīcas šķirkļa forma, savukārt igauņu valodā lemmas forma ir supīns.

Lībiešu lemmas forma (supīns) — igauņu lemmas forma:
kūlõ (kūlõm) — kuulma (nevis kuulda);
jellõ (jelām) — elama (nevis elada);
tūlda (tulmõ) — tulema (nevis tulla).

 Atsauces 

Kategorija:Leksikogrāfija