Arnolds Jirgensons

Arnolds Jirgensons (1906-2004) bija latviešu inženieris ķīmiķis. Latvijas Universitātes mācībspēks (1934-1944), Latvijas Piensaimnieku centrālās savienības ķīmiskās fabrikas izveidotājs, kurā ražoja kazeīna plastmasu galalītu jeb mākslīgo ragu, ko eksportēja ar nosaukumu "lettoīds".
Latvijas Zinātņu akadēmijas Goda doktors (2002).

 Dzīvesgājums 
Dzimis 1906. gada 2. decembrī Ādažu pagasta Strēlnieku mājās.
1932. gadā absolvēja Latvijas Universitātes Ķīmijas fakultāti, no 1934. līdz 1944. gadam strādāja universitātē par docētāju Analītiskajā laboratorijā lauksaimniekiem un dabas zinātniekiem. Līdztekus strādāja Latvijas Piensaimnieku Centrālajā savienībā, kur iekārtoja ķīmijas rūpnīcu vājpienā esošā dabīgā polimēra kazeīna pārstrādāšanai bakelītā, kas kalpoja par izejvielu dažādu plastmasas priekšmetu pagatavošanai.

Otrā pasaules kara beigās devās bēgļu gaitās uz Vāciju, vēlāk dzīvoja Zviedrijā, Kanādā un ASV, kur strādāja dažādu polimēru iegūšanas un pārstrādes firmās.Zinātnes Vēstnesis 12 (241)  2002. gada 17. jūnijā
Mūža nogalē atgriezās dzimtenē, mira 2004. gada 20. augustā Liepājā.

 Jirgensona iztrādātā tehnoloģija 
LPCS ķīmiskajā fabrikā strādāja 30-40 darbinieku un tā darbojās vecās Baltijas vagonu fabrikas noliktavas korpusā Valmieras ielā 2, blakus Rīgas Piena centrālei. Pienotavu skaits, kas izgatavoja jēlkazeīnu, 1936. gadā pieauga no 39 līdz 98, bet 1937. gadā sasniedza 127. No lauku pienotavām saņemto siera raugu kazeīnu Rīgā šķiroja, pārmazgāja, samala un žāvēja. Pēc tam maisītājā samaisīja ar nelielu ūdens piedevu, mīkstinātājiem un citām piedevām graudainā mitrā masā. No masas īpašās gliemežveida spiedpresēs, kur tā plastificējās un homogenizējās, ieguva kazeīnu, ko uz zināmu laiku iemērca formaldehīda (HCHO) vannās, pēc tam sekoja žāvēšana. Kazeīna plastmasu vērtīgākās īpašības bija krāsu spilgtums un viegla mehāniskā apstrāde, negatīvā – nepadošanās presēšanai veidņos.
Kazeīna plastmasas ražoja stieņu un plākšņu veidā 80 dažādās krāsās un musturos. Ar tām apgādāja vietējās ķemmju, pogu, rotaslietu un sadzīves priekšmetu ražotnes. 1937. gadā ap 20 % produkcijas ar nosaukumu „Lettoid” eksportēja uz Lietuvu, Poliju un Holandi. Veica priekšdarbus, lai uzsāktu tekstilkazeīna „Lanital” (Lana Italiana "Itālijas vilna") ražošanu pēc Milānas firmas Sprila viscosa patenta.Grosvalds I., Alksnis U., Meirovics I. Gumijas, plastmasu, ādu, laku un krāsu ražošana Latvijā (1918- 1944) RTU zinātniskie raksti. 8. sēr., Humanitārās un sociālās zinātnes. 15. sēj. (2009), 85.-89. lpp.

 Darbi 
Jirgensons A. Mans pienesums dabīgai ķīmiskās rūpniecības attīstībai Latvijas brīvvalsts laikā. Latvijas ķīmijas žurnāls, Nr. 1 (2003), 96.-100. lpp.

 Literatūra 
Grosvalds I. Arnolds Jirgensons aizsaulē. Latvijas ķīmijas žurnāls. Nr.4 (2004), 399.-400. lpp.

 Atsauces 

Kategorija:1906. gadā dzimušie
Kategorija:2004. gadā mirušie
Kategorija:Latvijas ķīmiķi
Kategorija:Latvijas izgudrotāji
Kategorija:Latvijas Universitātes darbinieki
Kategorija:Ādažu novadā dzimušie