Pleskavas Republika

Pleskavas Republika bija viduslaiku valsts ar galvaspilsētu Pleskavā. Neatkarību no Novgorodas Republikas ieguva 1348. gadā, un beidza pastāvēt 1510. gadā, kad tika iekļauta Maskavijas sastāvā.

Pleskavas kņazi bija lielā mērā autonomi no Novgorodas jau kopš 13. gadsimta vidus, kad no 1266. līdz 1299. Pleskavā valdīja leišu kunigaitis Daumants. Republikas politiskās institūcijas bija līdzīgas Novgorodā pastāvošajām. Bez piecu apkaimju sapulcēm un kopsapulces "večes", reālā vara atradās augstmaņu padomes rokās, kuras pārstāvji parasti veidoja valdošo padomi, kurā bija pa pārstāvim no piecām apkaimēm un padomes vadītājs. Pleskavas pilsētas tiesības bija formulētas 1320.—1330. gados un jaunā versijā izmainītas 1462. gadā.Historical Dictionary of Medieval RussiaPskov Judicial Charter

 Neatkarības zaudēšana 
Saiknes stiprināšana ar Maskavu, ko izraisīja ekonomiskā attīstība, ārpolitikas mērķi, Pskovas līdzdalība Kulikovas kaujā un veiksmīgā kopīgā pretestība Vācu ordenim un Lietuvai, radīja priekšnoteikumus Pskovas republikas neatkarības vājināšanai.

1510. gada janvārī, izmantojot konfliktu Pskovas republikas vadībā, Maskavas lielkņazs Vasilijs III, kurš atradās Novgorodā, uzaicināja turp Pskovas posadņikus un sotskus un tos arestēja. Uz Pskovu kņaza nosūtīja diakonu T. Dolmatovu, kurš pieprasīja Pskovas vecākam piekrist, ka Pskovas zemi pārvalda tikai Maskavas lielkņaza vietvalži. Veče tika izformēta, aptuveni 300 bagātas Pskovas ģimenes tika izraidītas no pilsētas. To īpašumi tika sadalīti starp Maskavas kalpotājiem. 1510. gada 13. janvāra rītausmā tika noņemts večes zvans.

 Atsauces 

Kategorija:Pleskava
Kategorija:Bijušās valstis Eiropā