Ilona Leimane

Ilona Leimane (dzimusi  Rīgā, mirusi  Parīzē, Francijā) bija latviešu dzejniece. Rakstniece rakstīja īpatnējā, poētiskā un smalkā valodā, ar daudziem apvidvārdiem. 

 Dzīvesgājums 
Dzimusi 1905. gadā Rīgā. Mācījās Rīgas 3. vidusskolā. No 1928. gada studēja Latvijas Universitātes Tautsaimniecības un tiesību  zinātņu  fakultātē. Strādāja laikraksta „Latvis” redakcijā. Pirmo dzejoli publicēja žurnālā „Piesaule”, viņas pirmais dzejoļu krājums „Sirds” iznāca 1934. gadā.  

Otrā pasaules kara laikā 1942. gadā iznāca lirikas grāmata „Divas gaismas” un 1944. gadā dzejoļu izlase „Saule un Tu”. 1942. gadā Kārļa Skalbes vadītais žurnāls „Latvijas Mēnešraksts” publicēja Ilonas Leimanes romānu "Vilkaču mantiniece".  Šī grāmata ir vairākas reizes izdota atkārtoti, Bruno Skulte tai sacerēja operas mūziku. 

Kara beigās 1944. gadā viņa devās bēgļu gaitās uz Vāciju un vēlāk uz Franciju. Dzīves pēdējos gadus pavadīja psihiatriskajā slimnīcā Francijā. Mirusi 1989. gada 21. decembrī, apglabāta netālu no Parīzes.

 Darbi 
1939. "Knašais Pēterītis"
1942. "Sirds"
1942. "Laimes zemē"
1942. "Vilkaču mantiniece"
1944. "Saule un Tu"
1947. "Vadātājs"
1949. "Mātes cilts"
1951. "Ugunsputns"
1953. "Kailā dzīvība"
1965. "Dūmu topāzs"

Kategorija:Latviešu rakstnieki
Kategorija:1905. gadā dzimušie
Kategorija:Rīgā dzimušie
Kategorija:1989. gadā mirušie
Kategorija:Cilvēki ar nezināmu miršanas datumu
Kategorija:Latviešu valodā rakstošie
Kategorija:Trimdas latvieši