Valsts aizsargājamo kultūras pieminekļu saraksts

Valsts aizsargājamo kultūras pieminekļu saraksts ir saraksts, kurā iekļauti kultūras pieminekļi Latvijā, kas pieskaitāmi pie kultūrvēsturiskā mantojuma. Šajā sarakstā iekļautajiem pieminekļiem ir vēsturiska, zinātniska, mākslinieciska vai citāda kultūras vērtība. Sarakstā iekļautas kultūrvēsturiskas ainavas un atsevišķas teritorijas, ēku grupas un atsevišķas ēkas, mākslas darbi, iekārtas un priekšmeti u.c. objekti.

Šo pieminekļu uzskaiti, aizsardzību, izmantošanu un restaurāciju, kā arī kārtību, kādā tiek piešķirts vidi degradējoša objekta statuss nosaka 2021. gada oktobrī pieņemtie Ministru kabineta "Kultūras pieminekļu uzskaites, aizsardzības, izmantošanas un restaurācijas noteikumi". Kultūras pieminekļu uzskaiti veic Nacionālā kultūras mantojuma pārvalde. Visi kultūras pieminekļi Latvijā tiek iedalīti trīs vērtību grupās: valsts nozīmes, reģiona nozīmes un vietējās nozīmes. Kopš 2023.gada vietējās nozīmes kultūras pieminekļu uzraudzību nodrošina attiecīgās pašvaldības.

2011. gadā valsts aizsargājamo kultūras pieminekļu sarakstā bija iekļauti 5158 valsts un 3374 vietējas nozīmes kultūras pieminekļi.

2026. gadā Valsts aizsargājamo kultūras pieminekļu sarakstā bija 9527 objekti.

Valsts aizsargājamo kultūras pieminekļu sarakstā pieminekļi tiek iedalīti pēc veida:
 arheoloģijas pieminekļos;
 arhitektūras pieminekļos;
 industriālajos pieminekļos;
 mākslas pieminekļos;
 vēsturisko notikumu vietās.

 Vēsture 
Pirmo visaptverošo kultūras pieminekļu sarakstu apstiprināja neilgi pēc Latvijas republikas izveides. 1923.gadā pieņēma likumu Par pieminekļu aizsardzību un nodibināja Pieminekļu valdi. 1924. gada 16. aprīlī Valdības vēstnesī publicēti pirmie valsts aizsardzībā ņemtie kultūras pieminekļi: Gaidu Brāļu draudžu saiešanas nams, Riņņukalna akmens laikmeta dzīves vieta un Pinnu dievekļa (kulta) akmens. Šo sarakstu regulāri papildināja un 1940. gadā kultūras pieminekļu sarakstā bija iekļauti 1459 objekti visā Latvijā.

Pēc Latvijas okupācijas kultūras mantojuma aizsardzības politiku pakļāva PSRS valdošā ideoloģija. Notika nozares politizācija un atsevišķu kultūras pieminekļu grupu prioritezēšana pār citām. 1948. gadā Latvijas PSR Ministru padome uz Latviju attiecināja PSRS nolikumu par pieminekļu aizsardzību.

Latvijas PSR Augstākā Padome 1977. gadā pieņēma Likumu par vēstures un kultūras pieminekļu aizsardzību un izmantošanu. Lai arī tas pēc būtības bija PSRS likuma kopija, tas bija nozīmīgākais likums pieminekļu aizsardzības jomā Padomju okupācijas periodā. Kopā ar to arī apstiprināja kultūras pieminekļu sarakstu. Šajā laikā kultūras pieminekļu uzraudzība nebija vienota. Ar to nodarbojās dažādas struktūras dažādā līmenī.

Trešās atmodas laikā 1988. gadā nodibināja Valsts vēstures un kultūras pieminekļu aizsardzības inspekciju. 1992. gadā pieņēma jaunu likumu Par kultūras pieminekļu aizsardzību, kas ar daudziem papildinājumiem, ir spēkā joprojām. 1998. gadā apstiprināja jaunu valsts aizsargājamo kultūras pieminekļu sarakstu, ko regulāri papildina.Eiropas Kultūras mantojuma dienas 2023: Latvijas kultūras mantojuma aizsardzības sistēmai 100, Nacionālā kultūras mantojuma pārvalde, Rīga, 2023

 Atsauces 

 Ārējās saites 
 Pieminekļu saraksts
 Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija 
 Valsts aizsargājamo kultūras pieminekļu saraksts

Kategorija:Latvijas kultūras mantojums