Romuls Augustuls

Romuls Augustuls (; dzimis ap 460.—465. gadu, miris ap 511.—530. gadu) bija Rietumromas imperators no  līdz . Romulu imperatora tronī iecēla viņa tēvs, ģermāņu karavadonis Orests, kas tobrīd ieņēma magister militum amatu. Romuls bija nepilngadīgs un pildīja tikai formālas valdnieka funkcijas. Pēc desmit mēnešus ilgas valdīšanas barbaru ģenerālis Odoakrs sakāva un nogalināja Orestu, bet Romulu gāza no troņa. Tā kā Odoakrs neiecēla jaunu imperatoru, Romuls tiek uzskatīts par pēdējo Rietumromas imperatoru, un viņa gāšana iezīmē Rietumromas impērijas kā politiskas vienības beigas. Vēsturnieki Romula Augustula gāšanu reizēm izmanto, lai iezīmētu pāreju no antīkās pasaules uz viduslaikiem.

Par Romula valdīšanu saglabājies ļoti maz ziņu. Nav zināms neviens nozīmīgs imperatora politisks lēmums, likums vai uzraksts, kas rada iespaidu, ka viņš bija maznozīmīga un ēnu figūra. Iesauka "Augustuls" (latīņu: Augustulus), kas nozīmē "mazais Augusts", bija nievājoša atsauce uz viņa jauno vecumu. Romula tuvākā ģimene, ieskaitot viņa tēvu, iespējams, arī māti, un, iespējams, gan tēva, gan mātes vecvecākus, nāca no Panonijas Romas provinces, un daudziem viņa ģimenes locekļiem bija militāra pieredze.

Romuls nāca pie varas 475. gadā, gāžot savu priekšgājēju Jūliju Nepu (valdīja 474.—475. gadā Itālijā). Neps aizbēga uz Dalmāciju un trimdā turpināja pretendēt uz imperatora titulu, kas apgrūtināja Romula leģitimitāti un nodrošināja, ka viņu nekad neatzina Austrumromas imperators Zenons. 476. gadā sabiedrotie barbaru foederati karaspēki Itālijā pieprasīja apmetnei Itālijas zemes, ko Orests atteicās piešķirt. Odoakra vadībā foederati sakāva un nogalināja Orestu un gāza Romulu, pēc kā Odoakrs kļuva par pirmo Itālijas karali un atzina imperatoru Zenonu par savu nominālo pārējo.

Odoakrs saudzēja Romula dzīvību un ļāva viņam doties pensijā uz Kampānijā esošo lielo cietoksni Castellum Lucullanum. Maz ir zināms par Romula dzīvi trimdā. Iespējams, viņš bija iesaistīts klostera dibināšanā Castellum Lucullanum 480. vai 490. gados, kas bija veltīts Svētajam Severīnam no Norikas. Romuls varēja būt dzīvs pat 507. vai 511. gadā, kad Odoakra pēctecis Teodoriks Lielais rakstīja vēstuli kādam "Romulam" par pensiju, taču, visticamāk, bija miris pirms sasniedza 40 gadu vidu, jo tā laika austrumromiešu iebrukuma Itālijā liecībās viņš nav minēts.

 Ārējās saites 

Kategorija:463. gadā dzimušie
Kategorija:Romas imperatori
Kategorija:Cilvēki ar nezināmu miršanas datumu