Valērija Novodvorska

Valērija Novodvorska (; dzimusi  Baranavičos, Baltkrievijas PSR, PSRS, mirusi  Maskavā, Krievijā) bija disidente, žurnāliste, politiķe, cilvēktiesību aktīviste. http://www.viperson.ru (krieviski)

 Dzīvesgājums 
Dzimusi 1950. gada 17. maijā Baranaviču pilsētā, Baltkrievijas PSR inženiera Iļjas Burština (1923–2016) un ārstes Ņinas Novodvorskas (1928–2017) ģimenē. 1968. gadā ar sudraba medaļu beidza mācības vidusskolā Maskavā, uzsāka studijas Morisa Torēza Maskavas svešvalodu institūta franču valodas plūsmā. Jau 1969. gadā dibināja nelegālu pagrīdes disidentu grupu, kurā tika apspriesta bruņota komunistiskā režīma gāšanas nepieciešamība.

1969. gada 5. decembrī kremļa Kongresu pilī Valērija Novodvorska izplatīja skrejlapas ar pašsacerētu pretpadomju dzejoli Paldies, Tev, Partija! (), tika apcietināta un apsūdzēta pretpadomju aģitācijā un propagandā (KPFSR Kriminālkodeksa 70. pants). Novodvorsku ieslodzīja Lefortovas cietuma vieninieku kamerā, vēlāk pārvietota uz Kazaņu, kur no 1970. gada jūnija līdz 1972. gada februārim turēja speciālajā psihiatriskajā slimnīcā.Psihiatrija kā Padomju varas ierocis  (krieviski) Pēc atbrīvošanas Novodvorska strādāja par pedagogu un tulkotāju, līdztekus darbojās Samizdata pagrīdes literatūras izplatīšanas tīklā. 1977. gadā absolvēja Krupskas Maskavas apgabala Pedagoģiskā institūta Svešvalodu fakultātes neklātienes nodaļu.

No 1977. līdz 1978. gadam piedalījās pret PSKP vērstas politiskās partijas Brīvā starpnozaru strādnieku apvienība () dibināšanā. Novodvorsku regulāri izsauca uz pratināšanām, viņas dzīvesvietā veica kratīšanas, ievietoja psihiatriskajās slimnīcās, tiesāja 1978., 1985. un 1986. gadā.

Perestroikas laikā no 1987. līdz 1991. gadam viņa organizēja politiskus mītiņus, 1988. gadā bija viena no Demokrātiskās savienības () dibinātājām.
Pēc PSRS sabrukuma viņa atbalstīja Krievijas Federācijas prezidenta Borisa Jeļcina 1993. gada 21. septembra rīkojumu par Krievijas Augstākās padomes un Tautas deputātu kongresa atlaišanu. 1993. gadā piedalījās labēji liberālo partiju vēlēšanu apvienības Krievijas izvēle () dibināšanā. 1995. gadā balotējusies ievēlēšanai Krievijas Valsts domē no Ekonomiskās brīvības partijas () saraksta.

2010. gada martā Novodvorska parakstīja publisko petīciju Putinam ir jāaiziet (), kas aicināja prezidentam Vladimiram Putinam nolikt savas pilnvaras. Aktīvi darbojās žurnālistikā un publicējās periodikā un interneta izdevumos Грани.ру, Эхо Москвы, The New Times.

Savā publicistikā un politiskajā darbībā asi vērsusies pret cilvēktiesību pārkāpumiem Krievijā, tai skaitā Pirmā un Otrā Čečenijas kara laikā, ka arī pret  Vladimira Putina piekopto neoimperiālismu, revanšismu un nacionālismu, kritizēja Krievijas vēršanos pret Ukrainas teritoriālo vienotību un Krimas okupāciju un aneksiju.

2012. gadā kopā ar domubiedru, uzņēmēju un politiķi Konstantīnu Borovoju apmeklēja Latviju, aģitējot referendumā nebalsot par krievu valodu kā otro valsts valodu. www.diena.lv 2012. gada 23. februārī
2013. gadā kopā ar Konstantīnu Borovoju dibināja liberāla virziena, prorietumniecisku politisko partiju Rietumu izvēle ().

Mirusi  no sepses, ko izraisīja pēdas flegmona. Atvadu ceremonija norisinājās Maskavas Saharova centrā, tur ieradās tūkstošiem cilvēku.

 Darbi 
Vairāku grāmatu autore: "Virs bezdibeņa melos" (), "Manai Kartāgai ir jākrīt" (), "Viņpus izmisumam" (), "Slāvietes ardievas" (), "Dzejnieki un valdnieki" (). 

 Apbalvojumi 
Saņēmusi Gaļinas Starovoitovas balvu "Par ieguldījumu cilvēktiesību aizsardzībā un demokrātijas stiprināšanā Krievijā". 2008. gadā apbalvota ar Lietuvas Dižkunigaiša Ģedimina ordeņa Bruņinieka krustu.

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Kategorija:1950. gadā dzimušie
Kategorija:2014. gadā mirušie
Kategorija:Krievijas žurnālistes
Kategorija:Disidenti
Kategorija:Padomju represijās cietušie
Kategorija:Brestas apgabalā dzimušie
Kategorija:Ar Lietuvas Dižkunigaiša Ģedimina ordeni apbalvotie