Manne Sīgbāns

Kārls Manne Jēorgs Sīgbāns (, dzimis , miris ) bija zviedru fiziķis. 1924. gadā saņēmis Nobela prēmiju fizikā par saviem atklājumiem un pētījumiem rentgenspektroskopijā.

 Dzīvesgājums 
Dzimis 1886. gadā Erebrū dzelzceļa stacijas meistara ģimenē. 1906. gadā iestājās Lundas Universitātē. 1911. gadā aizstāvēja disertāciju par magnētiskā lauka mērījumiem un ieguva zinātņu doktora grādu. No 1907. līdz 1911. gadam Sīgbāns strādāja par profesora Johannesa Ridberga asistentu Lundas Universitātes Fizikas institūtā. Vēlāk Sīgbāns pildīja Ridberga pienākumus kā aizvietotājs, bet pēc Ridberga nāves tika apstiprināts par profesoru (no 1920. gada). 1923. gadā Sīgbāns kļuva par fizikas profesoru Upsālas Universitātē.

Zinātniskās darbības sākumā Sīgbāns nodarbojās ar elektrības un magnētisma pētījumiem (1908—1912). Vēlākā posmā (1912—1937) viņš strādāja galvenokārt pie rentgenspektroskopijas metožu un precīzu mērīšanas iekārtu izstrādāšanas. Pateicoties viņa darbam, bija iespējams pētīt atomu elektronu čaulām raksturīgo enerģiju un radiāciju atomfizikā, kā arī izmantot viņa pētījumus teorētiskos kvantu mehānikas aprēķinos.

1937. gadā Sīgbāns kļuva par Karaliskās Zviedrijas zinātņu akadēmijas Nobela institūta Fizikas nodaļas direktoru. Viņa vadībā institūtā tika veikti pētījumi kodolfizikas jomā. Desmit gadus pēc Sīgbāna nāves, 1988. gadā, šis institūts tika nosaukts viņa vārdā — par Mannes Sīgbāna institūtu, kas vēlāk tika pārveidots par pētniecisko laboratoriju un pievienots Stokholmas Universitātei kā Mannes Sīgbāna laboratorija.

 Personīgā dzīve 
1914. gadā Manne Sīgbāns apprecējās ar Karinu Hegbomu (Högbom), viņu dēls Bū Sīgbāns (1915—2008), kļuva par diplomātu un politiķi, bet Kajs Sīgbāns (1918—2007) par fiziķi un 1981. gada Nobela prēmijas laureātu fizikā par ieguldījumu augstas izšķirtspējas elektronu spektroskopijas attīstībā.

 Atsauces 

 Ārējās saites 



Kategorija:Nobela prēmijas laureāti fizikā
Kategorija:Zviedru fiziķi
Kategorija:Erebrū lēnē dzimušie