Varavīksnes lorikets

Varavīksnes lorikets (Trichoglossus haematodus) ir papagaiļveidīgo kārtas putns, kas sastopams Austrālijā un vairākās Okeānijas un Indonēzijas salās. Tā ir ļoti variabla suga, kas sadalās aptuveni 20 pasugās.

Sugas latīniskais nosaukums atvasināts no sengrieķu vārdiem tricho- ("mati) un glǒssa ("mēle"). 1987. gadā izdotajā grāmatā "Pie pasaules putniem" loriketi latviski dēvēti par otiņmēļiem, loripapagaiļiem vai nektārpapagaiļiem.

 Izskats un īpašības 
Spilgts papagailis ar smailu asti. Garums 30 cm. Daudzās pasugas cita no citas atšķiras pēc lieluma vai krāsas. Knābis jaunajiem putniem ir tumšbrūns, bet pieaugušajiem — oranžs un sarkans. Apspalvojuma krāsa stipri variē. Vairumam pasugu ir zaļa mugurpuse, purpura un zili svītrota galva un oranžas krūtis ar tumšām šķērssvītrām.

Tāpat kā vairumam nektārpapagaiļu, arī varavīksnes loriketam mēles gals ir līdzīgs otai — veidots putekšņu un nektāru vākšanai no ziediem. Lidojumā, kad labi redzama spilgtā spārnu apakšpuse, šie loriketi gandrīz nepārtraukti ķērc, toties barojoties viņi klusināti tarkšķ un ziedošo koku lapotnē ir grūti pamanāmi. Pulcējas baros, kur bieži sastopami kopā ar citiem nektārēdājiem un augļēdājiem putniem.

 Izplatība 
Plaši izplatīta suga. Sastopams Jaungvinejā, Austrālijas austrumos un rietumos, Tasmanijā, Moluku salās, Jaunkaledonijā, Zālamana salās, Vanuatu. Apdzīvo tropu lietus mežus, piekrastes krūmājus un mežainus apgabalus.

 Barība 
Pārtiek no augļiem, ziedputekšņiem un nektāra. Lai izspiestu no augļa sulu un sēklas, lorikets ar knābi saspiež augļa mīkstumu. Nereti kaitē augļu dārziem un vīnogulājiem, īpaši Austrālijā.

 Vairošanās 
Mātīte izdēj divas baltas olas un perē tās 23 - 25 dienas. Vecāki baro putnēnus 7 - 8 nedēļas. Pēc tam tie pamet ligzdu, taču vēl nedēļas 2 - 3 ir atkarīgi no vecākiem.

 Turēšana nebrīvē 
Skaistā apspalvojuma dēļ šie putni bieži tiek turēti zoodārzos. Eiropas zoodārzos parādījās jau 19. gadsimta 60. gados. Šiem papagaiļiem nepieciešami svaigi augļi un nektārs, tāpēc viņu barošana ir specifiska un dārga. Arī voljērs jātīra biežāk nekā tiem putniem, kas ēd graudus. Tāpēc būrītis varavīksnes loriketiem ir nepiemērots miteklis, un tie noteikti jānodrošina ar plašāku telpu. Dzīves ilgums līdz 20 gadiem.

 Pasugas 
Dažas pasugas tiek klasificētas arī kā atsevišķas sugas. 
+Pasugas nosaukumsAttēlsIzplatība Nomināla pasuga T. h. haematodus 200px Moluku salas, Jaungvinejas rietumi. T. h. deplanchii Jaunkaledonija, Lojalitātes salas. T. h. eyrei Olīzaļais lorikets (T. h. flavicans) Ņūhanoveras sala, Admiralitātes salas. Zilvaigu lorikets (T. h. intermedius) Jaungvinejas ziemeļu krasts. Kokosriekstu lorikets (T. h. massena) Jaungvinejas austrumi, Luiziādes salas, Bismarka arhipelāgs, Zālamana salas, Vanuatu. T. h. nesophilus Tumšrīkles lorikets (T. h. nigrogularis) Kai salas, Aru salas, Jaungvinejas dienvidi. T. h. septentrionalis Saulrieta lorikets (T. h. forsteni) 190px Dažas salas Mazo Zunda salu ķēdē — Sumbava, Kalaota un citas; tiek klasificēta arī kā atsevišķa suga. T. h. (forsteni) djampeanus T. h. (forsteni) mitchelli T. h. (forsteni) stresemanni T. h. rubritorquis 200px Austrālijas ziemeļi; tiek klasificēta arī kā atsevišķa suga. T. h. rosenbergii 200px Biatas sala (Jaungvinejas ziemeļrietumi); tiek klasificēta arī kā atsevišķa suga. T. h. moluccanus 200px Austrālijas austrumi un Tasmanija. T. h. capistratus 190px Sumbas, Timoras un Vetaras salas Āzijas dienvidaustrumos; tiek klasificēta arī kā atsevišķa suga. T. h. weberi 200px Floresas, viena no salām Mazo Zunda salu grupā; tiek klasificēta arī kā atsevišķa suga. T. h. caeruleiceps 200px Jaungvinejas dienvidi.

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Trichoglossus haematodus, BirdLife International, Sarkanā grāmata

Kategorija:Vecās pasaules papagaiļu dzimta
Kategorija:Āzijas putni
Kategorija:Indonēzijas putni
Kategorija:Melanēzijas putni
Kategorija:Jaungvinejas putni
Kategorija:Austrālijas putni