Filips Pauluči

Filips Pauluči (; dzimis  Modēnā, miris ), arī Filipo Pauluči delle Ronkole (), bija marķīzs, itāļu izcelsmes Pjemontas un Krievijas Impērijas militārais un valsts darbinieks. Rīgas (Vidzemes, Igaunijas un Kurzemes) ģenerālgubernators no 1812. līdz 1830. gadam.

 Dzīvesgājums 

Dzimis 1779. gadā Modēnā dižciltīgā itāļu ģimenē. Pēc tēva nāves 1785. gadā viņš kļuva par Sardīnijas karaļa galma pāžu, vēlāk uzsāka militāro karjeru. No 1792. gada kā pusaudzis piedalījās karos pret revolucionārās Francijas armiju. Franču okupētajā Itālijas daļā () organizēja sacelšanos, tādēļ Otrās koalīcijas kara laikā 1799. gadā bija spiests bēgt uz Austriju. Trešās koalīcijas kara sākumā 1803. gadā iestājās Bavārijas Karalistes armijā, 1804. gadā Vīnē apprecējās ar vācbaltieti Vilhelmīni Francisku fon Koskuli (Wilhelmina Franziska von Koskull).Virgilio, Ilari, Maurizio Lo Re, Tatiana Polo e Piero Crociani. Маркиз Паулуччи, Filippo Paulucci delle Roncole (1799-1849), Edito da Società Italiana di Storia Militare, Roma, 2013,  
Pēc Svētās Romas impērijas armijas 1805. gada sagrāves Austerlicas kaujā pārgāja franču pusē, kļuva par Kotoras cietokšņa komendantu un piedalījās Raguzas Republikas okupēšanā.

Pēc Tilzītes miera līguma noslēgšanas Pauluči 1807. gadā pārgāja Krievijas Impērijas karadienestā un 1808. gadā ieradās sievas dzimtajā pusē Kurzemes guberņā. 1808. gadā viņš ģenerāļa Fīdriha Vilhelma fon Bukshēvdena vadībā piedalījās Krievijas karā pret Zviedriju.  
1810. gadā viņu iecēla par Kaukāza armijas ģenerālkvartīrmeistaru () Krievu-turku kara frontē un kā Krievijas Impērijas armijas virspavēlnieks Gruzijā Pauluči vadīja militārās operācijas pret Osmaņu impērijas armiju pie Karsas un pret Persijas armiju Karabahā.

Napoleona Bonaparta karagājiena uz Krieviju laikā 1812. gada oktobrī viņu iecēla par Rīgas ģenerālgubernatoru. 1819. gadā Pauluči iecēla arī par Igaunijas un 1823. gadā — arī par Pleskavas gubernatoru.

1830. gadā Pauluči atgriezās Itālijā, kur bija Dženovas provinces ģenerālgubernators.

 Piemiņa 
Līdz Pirmajam pasaules karam Pauluči vārdā bija nosaukts viens no Rīgas bulvāriem, tagadējā Merķeļa iela.  
1851. gadā Vērmanes dārzā atklāja Pauluči pieminekli bez viņa attēla, uz monumenta ir vienīgi godināta viņa ierašanās diena Rīgā 1812. gada 23. oktobrī. Pēc Pirmā pasaules kara glabājās Doma katedrāles galerijā. Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas piemineklim izgatavo kopiju, ko uzstāda Vērmanes dārzā, oriģināls atrodas Doma baznīcas krustejā.

Pirms marķīza Pauluči aizbraukšanas Vidzemes un Kurzemes guberņu ierēdņi viņam sagatavoja īpašu albumu ar šo provinču senajām pilīm. 2008. gadā Latvijas vēstures institūts izdeva 319 lappušu biezu grāmatu "Livonijas piļu attēli no marķīza Pauluči albuma" = "Abbildungen der livlandischen Burgen im Album des Marquis Paulucci".Latvijas Akadēmiskā bibliotēka

 Atsauces 

 Ārējās saites

Kategorija:1779. gadā dzimušie
Kategorija:1849. gadā mirušie
Kategorija:Krievijas militārpersonas
Kategorija:Vidzemes gubernatori
Kategorija:Itāļu ģenerāļi