Marselēns Bertlo

Pjērs Ežēns Marselēns Bertlo (; dzimis , miris ) bija franču ķīmiķis, zinātnes vēsturnieks un politiķis.

Veicis dažādu organisko vielu sintēzi no neorganiskajām (piemēram, sintezējis taukus). Pētījumu rezultāti deva triecienu uzskatiem par organisko vielu rašanos t.s. "dzīvības spēka" klātbūtnē. Viens no termoķīmijas pamatlicējiem. Pētījis sprādziena procesus. Sīkāk nodarbojies ar terpēnu pētījumiem. Bija naftas neorganiskās izcelsmes teorijas piekritējs.

Publicējis darbus par zinātnes vēsturi, tai skaitā par alķīmiju,Les origines de l'alchemie (Paris, G. Steinheil, 1885). par Lavuazjē.La révolution chimique: Lavoisier (Paris Germer-Baillière, 1890) No 1886. līdz 1887. gadam - izglītības ministrs, bet no 1895. līdz 1896. gadam - Francijas ārlietu ministrs.

Bertlo nomira pēkšņā nāvē 1907. gada 18. martā, tūlīt pēc savas sievas Sofijas nāves. Abi kopā apglabāti Panteonā Parīzē.

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Kategorija:Parīzē dzimušie
Kategorija:Franču ķīmiķi