Centrālā un Austrumeiropa

Centrālā un Austrumeiropa () ir viens no politiskajiem un kulturālajiem Eiropas reģioniem, kurā ietilpst tās bijušās Austrumu militārā bloka valstis, kas pēc bloka sabrukuma 1989.—1990. gadā pakāpeniski integrējās Eiropas Savienības struktūrās.

 Teritorija 
Pēc Eiropas Savienībā lietotās definīcijas Centrālās un Austrumeiropas reģionā ietilpst šādas dalībvalstis: 
 Polija
 Čehija
 Slovākija
 Ungārija
 Igaunija
 Latvija
 Lietuva
 Slovēnija
 Horvātija
 Rumānija
 Bulgārija

Plašākā nozīmē reģonam pieskaita arī Eiropas Savienības Balkānu esošās un potenciālās kandidātvalstis:
 Serbija 
 Melnkalne
 Ziemeļmaķedonija
 Albānija
 Kosova
 Bosnija un Hercegovina

 Vēsturiskais reģions 
Vēsturiski šis reģions lielā mērā atbilst jau 19. gadsimtā tapušajai politiskajai koncepcijai par "Starpeiropas reģionu" () starp Vācijas un Krievijas impērijām vai "Starpjūras reģionu" () starp Baltijas un Melno jūru.

 Kultūrreģions 
Šveices antropologs Kristiāns Džordāno (Giordano) 1990. gados sadalīja Eiropu sešos vēsturiski kulturālos regionos, no kuriem vienu viņš nodēvēja par "Austrumviduseiropu". Tajā ietilpināja ne tikai Polijas, Ungārijas, Slovākijas un Rumānijas teritorijas, bet arī Slovēniju un Baltijas valstis. Uzskata, ka šo reģionu raksturoja vēsturiski noteiktā funkcija piegādāt Ziemeļrietumeiropas reģionam izejvielas un cilvēku resursus. Kā vienojoša pazīme ir Jauno laiku sākumā notikusī "refeodalizācija" jeb dzimtbūšanas ieviešana lielajos zemes īpašumos, kas dažās šī reģiona zemēs saglabājās līdz pat 19. gadsimta vidum.Interdependente Vielfalt: Die historischen Regionen Europas. In: Karl Kaser u.a. (Hg.): Europa und die Grenzen im Kopf, Wieser-Verlag, Klagenfurt 2003, S. 113 - 134.

 Atsauces 

 Skatīt arī 
 Austrumeiropa
 Centrāleiropa

Kategorija:Eiropas reģioni
Kategorija:Pasaules iedalījums