Artūrs Laiviņš

Artūrs Laiviņš (dzimis  Ķēču pagastā, miris  Vācijā) bija latviešu uzņēmējs. Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

 Dzīvesgājums 
Dzimis 1893. gada 9. septembrī Ķēču pagasta (tagad Nītaures pagasts) "Rezguļos" krodzinieka ģimenē. 1912. gadā beidza mācības Rīgas Nikolaja Mironova komercskolā un 1914. gadā iestājās Rīgas politehniskā institūta ķīmijas nodaļā. Pirmā pasaules kara laikā Krievijā Sibīrijas Tirdzniecības bankas Maskavas nodaļas vadītājs, pēc nacionalizācijas — tirgotājs Maskavā.

1920. gadā atgriezies Latvijā. 1920. gadā kopā ar R. Ekmani atvēris ziepju fabriku, 1924. gadā ar Pēteri Šulcu — makaronu fabriku "Pēteris Šulcs un B-drs". Rīgas Tirgotāju savstarpējās kredītbankas padomes loceklis.

1940. gadā pēc padomju okupācijas strādājis Lipājas pulksteņu rūpnīcā "Kursa". Vācu okupācijas laikā iecelts par tās vadītāju. Latvijas Centrālās padomes biedrs, darbojies Militārajā sekcijā, sagādājis ieročus.

1944. gadā devies uz Vāciju. 1946. gadā iestājies Latvijas pretošanās kustības dalībnieku apvienībā. Miris 1949. gada 14. novembrī Sengvardenā (tagad Vilhelmshāfenes daļa), Lejassaksijā. Apglabāts Oldenburgas kapos, Vācijā

 Atsauces 

Kategorija:Cēsu novadā dzimušie
Kategorija:Latvijas uzņēmēji