Atelektāze

Atelektāze (arī atelektāzes sindroms) ir plaušu audu stāvoklis, kad alveolas nesatur gaisu, tādēļ to sieniņas saplok.

 Klasifikācija 
Atelektāzi var klasificēt:
 pēc attīstīšanās laika: akūta, hroniska;
 pēc etioloģijas var būt obturācijas atelektāze, kas attīstās pie bronhu nosprostojuma, un kompresijas atelektāze, kas parādās, nospiežot plaušas no ārpuses.

 Etioloģija 
Obturācijas atelektāze var attīstīties no audzēja, kas nosprosto bronhu, retāk no svešķermeņa, stīgra bronhu sekrēta, vai ar bronhu nospiešanu ar audzēju ārpus bronha vai palielinātiem limfmezgliem. Neventilējamā plaušu daļā attīstās iekaisuma procesi, tādi, kā strutains bronhīts, pneimonija, bet pie ilgstošas atelektāzes — plaušu skleroze.

Kompresijas atelektāzes attīstīšanās pamatā ir šķidrums vai gaiss pleiras telpā vai liels audzējs.

 Klīniskā aina 
Nelielas atelektāzes (līdz segmentārai atelektāzei) nepavada patstāvīgas klīniskas izpausmes un tās ir iespējams atrast tikai ar rentgenoloģiskām metodēm. Ja obturācija (nosprostojums) ir lobāra (plaušu daivu līmenī) vai totāla (aptver visu plaušu), parādās aizdusa. Pie plaušu kompresijas attīstās aizdusa.

 Atsauces 

Kategorija:Pulmonoloģija