Latvju demokrātu savienība

Latvju demokrātu savienība bija politiskā partija Latvijā. Tā tika dibināta 1919./1920. gadā un likvidēta pēc Kārļa Ulmaņa 1934. gada 15. maija apvērsuma.

Partija tika dibināta 1919. gada augustā, pēc citiem avotiem 1920. gada februārī. Tā izveidojās, apvienojoties Latviešu Demokrātiskai partijai, Latviešu Nacionāldemokrātu partijai un Latvijas Neatkarības partijai. Latvju demokrātu savienības lielāko tiesu apvienoja pilsonības un turīgās inteliģences aprindas un tās vadītāji bija Voldemārs Zāmuēls, Kārlis Puriņš un Kārlis Skalbe.

1921. gada maijā partijas frakcija Satversmes sapulcē izjuka, no partijas atšķēlušies biedri nodibināja Latvijas Tautas partiju. Partijas darbība apturēta 1934. gada maijā un tā formāli tika likvidēta . 

Latvju demokrātu savienību pārstāvēja ilggadējais Rīgas mērs Alfrēds Andersons. 

 Dalība Saeimas vēlēšanās 
 Gads Vēlēšanas Rezultāti (%) Deputāti (no 100) 1920 Satversmes sapulces vēlēšanas 4,2 6 1925 2. Saeimas vēlēšanas 0,2 0

 Atsauces 

Kategorija:Latvijas politiskās partijas