Pēteris Dardzāns

Pēteris Dardzāns (dzimis , miris ) bija tautsaimnieks, latviešu strēlnieku virsnieks Krievijas Impērijas armijā, Troickas bataljona komandieris Krievijas pilsoņu kara laikā.

 Dzīvesgājums 
Pēteris Dardzāns dzimis Dignājas pagasta Spuldzenieku "Dardzānos"  zemnieka Jura Dardzāna ģimenē. Beidzis Jēkabpils tirdzniecības skolu, Rīgas Politehniskā institūta komercnodaļu (1914), kur mācījās kopā ar Latvijas pirmo ārlietu ministru Meierovicu. 1914. gada vasarā iesaukts Krievijas Impērijas armijā, dienestu uzsāka Viļņā dislocētā 112. Urālu kājnieku pulka vasaras nometnē Kauņas apkaimē. Sākoties Pirmajam pasaules karam, Dardzānu nosūtīja uz Kazaņas karaskolu, kuru viņš decembrī pabeidza praporščika pakāpē. Pēc karaskolas nosūtīts dienēt Saratovas 160. rezerves bataljonā.

Sākoties latviešu strēlnieku bataljonu formēšanai, Pēteris Dardzāns brīvprātīgi pieteicās strēlniekos un 1915. gada 3. oktobrī tika nozīmēts par 1. Daugavgrīvas bataljona 3. rotas komandieri. Ņēma dalību pirmajā bataljona kaujā 25. oktobrī pie "Kraslovsku" mājām. Novembra sākumā Dardzāns tika smagi ievainots kājā, kļūstot par pirmo ievainoto strēlnieku bataljonu virsnieku, un vēlāk evakuēts uz Petrogradu. Pēc atlabšanas nākamā gada martā atgriezās savā rotā, piedalījās Ķekavas kaujās. Poručiks Pēteris Dardzāns komandēja 3. rotu arī Ziemassvētku kaujās un pēc Frīdriha Brieža ievainošanas aizvietoja viņu 1. bataljona komandiera postenī. 1917. gadā jūnijā Dardzāns slimības dēļ atstāja fronti, ārstējās Tērbatā, bet novembrī Vitebskā iestājās Dzimtenes un brīvības aizsardzības savienībā. Vasarā Kazaņā iesaistījās eseru organizētajā balto "Tautas armijā".
Krievijas pilsoņu kara laikā pēc Baltās kustības Sibīrijas Pagaidu valdības pavēles 1918. gada 14. oktobrī štābskapteinis P. Dardzāns kļuva par Troickas latviešu strēlnieku bataljona () komandieri. No 1919. gada novembra viņa bataljons militārā ziņā tika pievienots Čehoslovāku korpusam, 1920. gada maijā bataljons tika pārdēvēts par 1. Latvijas atbrīvošanas pulku. 1920. gada 3. oktobrī pulks ieradās Liepājā, bet 6. oktobrī — Rīgā. 1920. gada 6. novembrī P. Dardzānu atbrīvoja no pulka komandiera pienākumiem.

Vēlāk pulkvežleitnants Pēteris Dardzāns darbojās Latviešu veco strēlnieku biedrībā, bija padomes priekšsēdētāja biedrs un vēsturisko rakstu krājuma "Latviešu Strēlnieks" 7 sējumu redaktors.

Otrā pasaules kara beigās 1944. gadā P. Dardzāns devās trimdā uz Vāciju, kur bija Latviešu Nacionālās Padomes loceklis (1948). Vēlāk pārcēlās uz dzīvi ASV, kur bija izdevuma "Strēlnieks" redaktors (1967—1975) un Veco strēlnieku organizācijas vadītājs. Līdztekus rakstīja atmiņas, bet iecerētā trīs sējumu grāmata palika nepabeigta.

Miris 1985. gada 1. aprīlī Čikāgā.

 Apbalvojumi 
 Sv. Annas ordenis, III šķira (ar šķēpiem), IV šķira,
 Sv. Staņislava ordenis, III šķira (ar šķēpiem),
 Sv. Vladimira ordenis, IV šķira (ar šķēpiem),
 Jura ierocis par kauju 1916. gada 23. decembrī Tīreļpurvā,
 Francijas Kara krusts ar diviem palmas zariem,
 Viestura ordenis (ar šķēpiem),
 Triju Zvaigžņu ordenis, IV šķira (1927) par Troickas pulka komandēšanu Sibīrijā.

 Literatūra 



 Atsauces 

 Ārējās saites 

 Liels pienesums latviešu vēstures literatūrā Edgars Andersons, Jaunā Gaita nr. 160, decembris 1986.
 LU Literatūras, folkloras un mākslas institūts Pēteris Dardzāns

Kategorija:Jēkabpils novadā dzimušie
Kategorija:Krievijas virsnieki
Kategorija:Latviešu strēlnieku virsnieki
Kategorija:Dzimtenes un brīvības aizsardzības savienības biedri
Kategorija:Krievijas pilsoņu kara dalībnieki
Kategorija:Latvijas Bruņoto spēku virsnieki
Kategorija:Annas ordeņa kavalieri
Kategorija:Staņislava ordeņa kavalieri
Kategorija:Vladimira ordeņa kavalieri
Kategorija:Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieki
Kategorija:Trimdas latvieši
Kategorija:Latviešu vēsturnieki