Kumāni

Kumāni (, ) jeb polovcieši (), saukti arī par kipčakiem (), bija tjurkvalodīga stepju klejotāju cilšu apvienība 11.—13. gadsimtā, kas no Sibīrijas iebruka Eiropas stepju joslā un izspieda no turienes pečeņegu ciltis. Viņi pakļāva zemes tagadējās Kazahstānas, Krievijas Federācijas un Ukrainas teritorijā, ko slāvi dēvēja par Polovciešu stepi.

 Vēsture 
Kumāni iebruka arī tagadējās Rumānijas teritorijā, kur 1089. gadā tos Transilvānijā sakāva Ungārijas karalis Lāslo I. 1203. gadā polovcieši ieņēma Kijivu.

1223. gadā kaujā pie Kalkas upes Mongoļu impērijas karaspēks sakāva apvienoto polovciešu un Kijivas Krievzemes karaspēku un kumāni pakāpeniski saplūda ar mongoļiem, piedaloties tatāru, baškīru, kazahu un Ziemeļkaukāza tautu etnoģenēzē, kas lielā mērā pārņēma viņu kultūru un valodu.«Кипчаки» в энциклопедии «Кругосвет»  (krieviski)Баскаков Н. А. К вопросу о классификации тюркских языков. Известия Академии наук СССР. 1952, том XI, стр. 121—134

1235. gadā daļa kumānu pārcēlās pāri Karpatiem, kur 1239. gadā ungāru karalis Bēla IV viņiem ierādīja zemi, un viņi pieņēma kristīgo ticību un saplūda ar ungāriem. Daļa kumānu izklīda pa Bulgāriju, Trāķiju un Mazāziju.Latviešu konversācijas vārdnīcas X. sējuma 18 891.—18 892. slejas.

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Kategorija:Ukrainas vēsture
Kategorija:Krievijas viduslaiku vēsture
Kategorija:Ungārijas vēsture
Kategorija:Kazahstānas vēsture