Mora (valodniecība)

Mora ir fonoloģiska vienība, kas bieži ir mazāka par zilbi, kuru skaits zilbē nosaka tā saucamo "zilbes garumu" () jeb "zilbes svaru" (). Garuma un svara apzīmējumus bieži lieto kā sinonīmus, taču ir valodas, kur abus apzīmējumus lieto līdztekus, ar dažādām nozīmēm. Lībiešu valodā īsas zilbes vienmēr ir vieglas, garas zilbes savukārt iedalās vieglās un smagās, šis iedalījums ir līdzīgs igauņu valodas iedalījumam, kur pirmās un otrās garuma pakāpes zilbes ir vieglas, bet trešās garuma pakāpes zilbes ir smagas.Renāte Blumberga, Tapio Mäkeläinen, Karl Pajusalu (2013), Lībieši: vēsture, valoda un kultūra, Rīga: Līvõ Kultūr sidām, 

Baltu valodniecībā zilbes garums parasti tiek apskatīts tikai zilbes intonācijas sakarā, taču tam var būt nozīme arī nosakot primāro uzsvaru lietuviešu valodā un, it īpaši nosakot palīguzsvaru un līdzskaņu pagarināšanos latviešu valodā.

 Problēmas latviešu valodniecībā 
Fokusēšanās uz zilbes intonāciju kā garas zilbes indikatoru, kā norāda Anna Daugaviete, ir uzskatāma faktā, ka baltu valodniecībā ar troksneņiem slēgtas zilbes netiek uzskatītas par garām jeb bimoraiskām, jo tās nevar nest intonāciju. Šāda pozīcija ir problemātiska latviešu valodas līdzskaņu geminācijas sakarā, jo šajā sakarā latviešu valoda pret tām attiecas kā pret garām, piemēram, vārdos  un  ir vienāds moru skaits (tos varētu analizēt kā  un ), taču tradicionāli tikai zilbe  tiktu uzskatīta par garu. Lietuviešu valodā savukārt geminācijas nav un tas, iespējams, ietekmējis ar troksneņiem slēgtu zilbju klasificēšanu kā īsas. Tādējādi viedokļi par to, kas skaitās gara jeb bimoraiska zilbe latviešu valodā un, kas ne, var būt pretrunīgi.

Atsauces

 Ārējās saites 

Kategorija:Valodniecība
Kategorija:Fonoloģija