Andris Caune

Andris Caune (dzimis  Rīgā) ir latviešu vēsturnieks un arheologs. Latvijas Zinātņu akadēmijas īstenais loceklis.

 Dzīvesgājums 
Dzimis 1937. gadā Rīgā mākslinieka Voldemāra Caunes ģimenē.

Studēja Latvijas Lauksaimniecības akadēmijas Hidrotehnikas fakultātē (absolvēja 1961. gadā), tad LVU Vēstures un filoloģijas fakultātē (absolvēja 1969. gadā).

Strādāja Latvijas PSR Kultūras ministrijas Zinātniskās restaurācijas projektēšanas birojā (1959—1969), tad kļuva par LZA Vēstures institūta Arheoloģijas nodaļas darbinieku. 1970. gadā sāka vadīt arheoloģiskos izrakumus Rīgā. Sevišķi aktīvi un vispusīgi veica pētījumus Vecrīgā.

Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas 1993. gadā turpināja strādāt Latvijas Universitātes Latvijas vēstures institūtā, bija tā direktors (1996—2002). 1998. gadā viņu ievēlēja par Latvijas Valsts prezidenta izveidotās vēstures komisijas vadītāju. Viņa vadītā komisija izdeva vairāk nekā 20 rakstu sējumus par 20. gadsimta Latvijas vēsturi. Publicējis vairāk nekā 700 publikācijas.

 Apbalvojumi 
 Triju Zvaigžņu ordenis, ceturtā šķira (1997)
 Latvijas Zinātņu akadēmijas Lielā medaļa (2001)
 Atzinības krusts, II šķira (2007)

 Atsauces 

Kategorija:1937. gadā dzimušie
Kategorija:Rīgā dzimušie
Kategorija:Latvijas vēsturnieki
Kategorija:Latvijas Universitātes absolventi
Kategorija:Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieki
Kategorija:Atzinības krusta lielvirsnieki
Kategorija:Latviešu arheologi
Kategorija:Latvijas Zinātņu akadēmijas Lielās medaļas ieguvēji
Kategorija:Latvijas Zinātņu akadēmijas īstenie locekļi