Stress

Stress ir cilvēka vai dzīvnieka organisma un psihes kompleksveida reakcija uz emocionāli ļoti spēcīgu kairinājumu, signālu, vai problēmsituāciju.  Tezaurs Lietpratēji stresa stāvoklī izšķir trauksmes, rezistences un izsīkuma stadiju. Trauksmes stadijā notiek organisma aizsargspēju mobilizēšana, fizioloģiska "cīņas vai bēgšanas reakcija." Latvijas Ārstu psihoterapeitu asociācija (LĀPA)-Reakcijas uz stresu

 Par terminu 
Stress ir sindroms, simptomu komplekss ar īpašu nozīmi un pielietojumu psiholoģijā,  Psiholoģisks stress  fizioloģijā  Stress Anatomy  un medicīnā.  U Mass Med  Sabiedrībā un populārā kultūrā stress reizēm vispārināti apzīmē Aptauja: "Latvijā biežāk streso sievietes" psiholoģisku sasprindzinājumu un nomāktību. Stress esot tas, ko izjūt, kad dzīves sarežģījumi ir pārāk smagi. Tā esot neatbilstība, līdzsvara trūkums starp situācijas prasībām un spējām. Tā esot dabīga atbildes reakcija situācijā, kad piedzīvojam pārāk lielu spiedienu. Pastāv arī jēdzieni skolotāju stress  Skolotāju stress (ES ziņojums)  un stress darbā,  Eiropas sabiedriskās domas aptauja par darba drošību un veselības aizsardzību  kas esot nedrošība, neīstenojamas prasības un atbalsta trūkums. EU-OSHA Stress darbā 

 Stresa fizioloģija 
Volters Kennons, Hārvarda Universitātes profesors un ārsts 1929. gadā pētījis stress fizioloģiju un šķiet iedibinājis apzīmējumu "cīņas vai bēgšanas reakcija".  Cannon, Walter B. (Walter Bradford), 1871-1945 arhīvs  Cannon, emotions  Kennons pierādījis, ka uz bailēm, dusmām un citām emocijām ķermenis reaģējot "automātiski." Apakšējā galvas smadzeņu piedēklī (hipofīzē) izdalās kortikotropīni, kuri liek virsnierēm izdalīt asinīs tā saucamos stresa hormonus kortikosteroīdus un adrenalīnu. Tie savukārt aktivē nervus. Sāk straujāk sisties sirds, paaugstinās asinsspiediens, straujāka kļūst elpošana, saspringst muskuļi, aktivējas asins sarecēšanas mehānismi, aknas sāk izdalīt glikozi, vairāk izdalās siekalas, paplašinās acu zīlītes, visas maņas saasinās. Ķermenis esot gatavs stāties pretī briesmām un šāds stāvoklis ilgstot apmēram pusstundu.  Stresu fizioloģija 

Cīņas vai bēgšanas reakcija atbilstot pirmajai fāzei "vispārējam adaptācijas sindromam," uzbudinājumu visam organismam. Tad "adaptācija" stimulējot somatiskos aizsardzības mehānismus un dažādas stresa pazīmes izpaužas vienlaicīgi. Organisms nešķiro stresa izraisītājus un tie izsauc vienu un to pašu "sindromu". Trauksmes fāzē stresa izraisītāji izsauc virsnieru garozā hormonu izdalīšanos. Otrā (adaptācijas) fāzē organisms mēģina pretoties vai pielāgoties stresa izraisītāju traucējumiem. Enerģētiskās rezerves šai laikā papildinās un uzkrājas jaunas stresa hormonu rezerves. Ja stresa izraisītāji darbojas spēcīgi un ilgi, tad tie pārvar organisma pielāgošanās spējas (adaptāciju) un sākas "izsīkums." Izsīkušās rezerves apdraudot imūnsistēmu un esot cēlonis iespējamai slimošanai.

 Stresa simptomi un reakcijas uzskaitījumi 
Apgalvots, ka stress vienu cilvēku var rosināt rīkoties, bet kādu citu pilnīgi satriekt, ka stresu parasti izraisa situācijas, kurās mums ir sajūta, ka tiekam novērtēti. Pastāv vairāki psiholoģiski apzīmējumi un somatiskās un psihiskās reakcijas uzskaitījumi. Lada Stoligvo: Stresa, trauksmes un neirozu izcelsme un somatiskās izpausmes (publikācija)
Universitātes studentiem stress simptomi esot šaubas par sevi, vēlme padoties, izjūta, ka tu nevienam nepatīc, vāja koncentrēšanās spēja, aizmāršība, domu klejošana, apjukums, dusmas/viegla aizkaitināmība, bailes, trauksme, nelabuma sajūta. Iespējama arī vemšana, galvassāpes, muskuļu saspringums, strauja elpošana, nogurums, nervozitāte, traucēts miegs, murgi, paaugstināta tieksme lietot alkoholu un smēķēt un izmaiņas ēšanas ieradumos.  LU studentu simptomu uzskaitījums

 Stresa profilakse un noturība pret to 
Lai gan tradicionāli ir tikušas izstrādātas daudzas metodes, lai cīnītos ar stresa sekām, ir veikti arī nozīmīgi pētījumi par stresa novēršanu, kas ir cieši saistīta ar psiholoģiskās noturības paaugstināšanu. Lai novērstu stresu un paaugstinātu noturību, ir izstrādātas vairākas pašpalīdzības pieejas, kuru pamatā galvenokārt ir kognitīvi biheiviorālās terapijas teorija un prakse.

 Ārstēšana 
Stresa pārvaldībai ir fizioloģiskas un imūnas priekšrocības.
Pozitīvi rezultāti tiek novēroti, kombinējot tādas nemedikamentozās iejaukšanās metodes kā:
 dusmu vai naidīguma ārstēšana
 autogēnais treniņš
 sarunu terapija (par attiecībām vai eksistenciālām problēmām)
 bioloģiskā atgriezeniskā saite
 trauksmes vai klīniskās depresijas kognitīvā terapija

 Skatīt arī 
 Trauksmes traucējumi
 Posttraumatiskā stresa sindroms 
 Kompleksais posttraumatiskā stresa sindroms 
 Pēcatvaļinājuma stress

 Ārējās saites 
   Mayo Clinic Stress Plan 
  LU Stresa izpausmes

 Atsauces 

Kategorija:Psiholoģija
Kategorija:Sindromi