4. Latviešu SS-robežapsardzības pulks

4. Latviešu SS-robežapsardzības pulks () bija militāra latviešu vienība Trešā reiha pakļautībā Otrajā pasaules karā. Kaujas gaitas beidza ar tā atlieku iekļaušanu 5. robežapsardzības pulkā 1944. gada 17. augustā.Daugavas Vanagu Centrālās Pārvaldes Izdevums - Latviešu kaŗavīrs Otra pasaules kaŗa laikā, Toronto: 1976, 4.sējums, 125. lpp

 Izveidošana 
Saskaņā ar SS ģenerāļa Jekelna 1944. gada janvāra pavēli 4. robežapsardzības pulku 1944. gada februāra sākumā Tukumā sāka formēt pulkvežleitnants Jūlijs Ķikulis, 1. jūnijā pulkā bija 65 virsnieki, 225 instruktori un 2042 kareivji — kopskaitā 2338 vīri. Pulka struktūra un vadība bija šāda:

 pulka komandieris - pulkvežleitnants Ķikulis
 I bataljons - komandieris kapteinis Navickis
 II bataljons - komandieris pulkvežleitnants Opmanis
 III bataljons - komandieris nav zināms
 IV bataljons - komandieris kapteinis Ķirsis

Pulks uz fronti izbrauca jūnija beigās, izbraukšanas dienā alkohola iespaidā notika incidents, 15. Artilērijas apmācības diviziona 2. baterijas karavīram Boses dzērumā nodurot divus 4. robežapsardzības pulka karavīrus. Pulka karavīri gribēja paši atriebt biedra nāvi un pieprasīja latviešu policijai vainīgā izdošanu. Latviešu policisti atteicās un tos atbruņoja un piekāva. Karavīru Bosi nodeva vācu militārajai policijai.

 Dienesta gaitas 
1944. gada jūlija sākumā pulku steidzamības kārtā iesaistīja kaujās Daugavpils rajonā, jau pirmajās kaujās pie Krāslavas 10. jūlijā pulks cieta smagus zaudējumus, galvenokārt virsnieku korpusā. Pēc šīm pirmajām kaujām pulka vīri bija tik demoralizēti, ka vairākas apakšvienības pat pārgāja ienaidnieka pusē.Siegrunen 80 - Richard Landwehr, Bennington: 2008, 13.sējums, 45. lpp. Kaujās līdz 31. jūlijam pulks zaudēja 19 kritušos, 117 ievainotos un 469 bez vēsts pazudušos karavīrus.

Atlikušos pulka vīrus 1944. gada 17. augustā pievienoja 5. robežapsardzības pulkam.

 Atsauces