Eduards Erdmanis

Eduards Erdmanis (; dzimis , miris ) bija Cēsīs dzimis baltvācu pianists un komponists. 

Mācījies mūziku Rīgā, kopš 1914. gada — Berlīnē. 1920. gados tika minēts kā viens no pazīstamākajiem vācu komponistiem. No 1925. gada — klaviermūzikas profesors Ķelnes mūzikas akadēmijā. 1935. gadā bija spiests no darba aiziet. Lai varētu darboties profesijā, 1937. gadā iestājās NSDAP. No 1950. gada mūzikas profesors Hamburgā, kur arī miris. Erdmaņa draugu vidū bija Ernsts Krēneks, Emīls Nolde un Artūrs Šnābels.

 Darbi 
An den Frühling, 1912
Am Gardasee, 1914
Rondo orķestrim, 1918
1. simfonija, 1920
Sonāte solo vijolei, 1921
2. simfonija, 1923
Die entsprungene Insel, operete, 1925
klavierkoncerts, 1928
Ständchen orķestrim, 1930
Stīgu kvartets, 1937
Koncertīno klavierēm un orķestrim, 1946
3. simfonija, 1947 (nepublicēta)
4. simfonija, 1951 (nepublicēta)
Capricci, 1952 (nepublicēta)
Monogramme, 1955 (nepublicēta)

 Ārējās saites 

 Eduarda Erdmaņa profils AllMusic 

Kategorija:Vācu komponisti
Kategorija:Cēsīs dzimušie
Kategorija:Vācbaltieši
Kategorija:Pianisti
Kategorija:NSDAP biedri