Brunovi

Brunovi () ir vācbaltiešu dzimta, kas 16. gadsimtā ieceļojusi Latvijā no Pomerānijas un vēlāk izplatījusies arī Krievijā. 1620. gadā Brunovus ierakstīja Kurzemes bruņniecības matrikulā.

 Vēsture 
Pirmais zināmais dzimtas Kurzemes atzara pārstāvis bija Mihaels no Brinovas () Šlāves (tagad Slavno) novadā. Livonijas kara sākumā 1559. gadā viņš iegādājās Daugavpils komturejas Briģenes muižu tagadējā Demenes pagastā, kas Brunovu dzimtai piederēja līdz 1670. gadam. 1566. gadā Mihaels Brunovs kļuva par Kurzemes un Zemgales hercoga Gotharda kancleru. 
Viņa radinieks Josts no Brinovas ieradās Livonijā pirms 1561. gada, šeit viņam piedzima dēli Dionīsijs, Klauss un Hanss. Zināms, ka 17. gadsimta sākumā Brunovu dzimtai piederēja Vircavas muiža, kuru tie ieķīlāja Grothusiem.
1620. gada 17. oktobrī Frīdrihu fon Brunovu (miris 1651) ierakstīja Kurzemes bruņniecības matrikulā.  

1853. un 1862. gadā Brunovu dzimtai piešķīra mantojamu baronu titulu. 1871. gada 18. martā Krievijas impērijas īstenajam slepenpadomniekam un sūtnim Londonā Filipam fon Brunovam (1797—1875) piešķīra grāfa titulu.

 Slaveni Kurzemes Brunovi 
 Mihaels Brunovs (Michael von Brunnow, miris 1583), hercoga Gotharda kanclers 
 Ernests Georgs Brunovs (Ernst Georg von Brunnow, 1796—1845), Kurzemes rakstnieksAllgemeines deutsches Real-Lexicon für die gebildeten Stände. 10. Auflage, Band 3, Brockhaus, Leipzig 1851, S. 365—366.
 Filips Brunovs (Philipp von Brunnow, 1797—1875), Krievijas impērijas diplomāts no 1818. gada

 Atsauces 

Kategorija:Vācbaltiešu dižciltīgo dzimtas
Kategorija:Vācbaltieši
Kategorija:Kurzemes bruņniecības dzimtas