Ipolits Tēns

Ipolits Adolfs Tēns (; dzimis , miris ) bija franču pozitīvisma literatūras kritiķis un vēsturnieks. Viens no naturālisma teorētiķiem. Literatūras kritikas historisma principa ieviesējs kritikā. Uzskatīja, ka mākslas darbs jāskata vides (ģeogrāfisko un klimatisko apstākļu), rases (autora īpašību) un momenta (vēsturiskā brīža) (le milieu, la race, le moment) kontekstā.

Dzimis Vuzjē, Francijas ziemeļos. 1853. gadā ieguvis doktora grādu Sorbonnā.

 Pazīstamākie darbi 

 De Personis Platonicis (1853).
 La Fontaine et ses Fables (1853/1861).
 Voyage aux Pyrénées (1855).
 Essai sur Tite-Live (1856) 
 Les Philosophes classiques du XIXe en France (1857 un 1868)
 Essais de critique et d’histoire (1858 un 1882)
 Vie et opinions politiques d'un chat (1858)
 Histoire de la littérature anglaise (1864)
 Philosophie de l’art (1865 un 1882)
 Nouveaux essais de critique et d’histoire: Balzac. (1865 un 1901)
 Voyage en Italie (1866)
 Notes sur Paris. Vie et opinions de M. Frédéric-Thomas Graindorge (1867)
 De l’intelligence (1870)
 Un séjour en France de 1792 (1872)
 Notes sur l’Angleterre (1872)
 Les Origines de la France contemporaine : EAN: 978 2221122181 
 L’ancien régime (1875)
 La Révolution : I – l’anarchie (1878)
 La Révolution : II – La conquête jacobine (1881)
 La Révolution : III – Le gouvernement révolutionnaire (1883)
 Le Régime moderne (1890-1893)
 Derniers essais de critique et d’histoire (1894)
 Carnets de voyage, notes sur la province (1863-1865 un 1897)
 H. Taine, sa vie et sa correspondance (1903-1907)
 Une Anglaise témoin de la Révolution française (1792 - 1795), 1872 ; atkārtoti 2006.

 Ārējās saites 

Kategorija:1828. gadā dzimušie
Kategorija:1893. gadā mirušie
Kategorija:Literatūras kritiķi
Kategorija:Francijas cilvēki
Kategorija:Francijas filozofi