25. Abavas policijas bataljons

25. Abavas policijas bataljons () bija militāra latviešu brīvprātīgo vienība Trešā reiha pakļautībā Otrajā pasaules karā. Kaujas gaitas beidza 1944. gada 7. februārī ar iekļaušanu 2. Liepājas latviešu brīvprātīgo policijas pulkā.Daugavas Vanagu Centrālās Pārvaldes Izdevums - Latviešu kaŗavīrs Otra pasaules kaŗa laikā, Toronto: 1972, 2.sējums, 181. lpp.

 Izveidošana 
25. Abavas policijas bataljonu saformēja pulkvežleitnants Kārlis Plikausis 1942. gada 6. martā Liepājā no Kurzemes apgabala brīvprātīgajiem, izveidošanas brīdī tajā bija 15 virsnieki, 62 instruktori un 389 kareivji, vadošais sastāvs bija šāds:

Bataljona komandieris - pulkvežleitnants Kārlis Plikausis

 1. rotas komandieris — virsleitnants Žanis Zemgals
 2. rotas komandieris — virsleitnants Rūdolfs Jaunliniņš
 3. rotas komandieris — virsleitnants Rūdolfs Aluts

Bataljonam izsniedza Latvijas armijas formas tērpus un dienesta pakāpes, arī apmācības tika veiktas pēc Latvijas armijas reglamenta. 1942. gada jūnija beigās bataljons saņēma rīkojumu izbūvēt nocietinājuma pozīcijas no Liepājas ezera ziemeļu gala līdz Redāna fortam. Jūnija pēdējās dienās pienāca pavēle 1. jūlijā būt gataviem izbraukšanai uz Korosteņu Ukrainā.

 Dienesta gaitas 
Pēc vairāku dienu brauciena bataljons sasniedza Korosteņu, kur tajā pašā dienā saņēma pavēli novietoties tuvējā Ovruču pilsētā.
Šeit bataljons uzsāka apmācības, taču tās nācās pārtraukt, jo, ievērojamās partizānu aktivitātes dēļ, bataljons tika norīkots sardžu dienestā un partizānu apkarošanā šajā rajonā; dažas vienības bija izkliedētas par 130-160 km attālu cita no citas. Šo uzdevumu izpildes laikā partizāni latviešu karavīrus iesauca par "zaļajiem velniem" - formas tērpu zaļās krāsas dēļ. 1943. gada 5. maijā Abavas bataljonam pievienoja 17. Vidzemes bataljonu, pēc pievienošanas bataljons vadošais sastāvs bija šāds:

Bataljona komandieris - pulkvežleitnants Kārlis Plikausis

 1. rotas komandieris — kapteinis Eduards Pūce
 2. rotas komandieris — virsleitnants Jānis Līdums
 3. rotas komandieris — kapteinis Hermanis Gūtmanis

Lielākās un mazākās sadursmēs ar partizānu spēkiem bataljons pavadīja laiku līdz 1943. gada 24. decembrim, kad saņēma 2 nedēļu atvaļinājumu un caur Brestu un Viļņu atgriezās Latvijas teritorijā, kur novietojās Rīgā.

1944. gada 7. februārī bataljons tika iekļauts 2. Liepājas latviešu brīvprātīgo policijas pulkā kā II bataljons.

 Atsauces