Resnkāta beka

Resnkāta beka (Caloboletus calopus) ir Latvijā ļoti reta beku dzimtas sēne, kuras augļķermeņi nav ēdami. Citi sēnes latīniskie nosaukumi — Boletus calopus, Boletus pachypus un Tubiporus calopus.

 Sēnes apraksts 
 Cepurīte: krāsa pelēka līdz okerbrūnai, pelēkdzeltenai, pelēcīgi olīvzaļai vai pelēkbrūnai, nedaudz dzīslaina. Diametrs līdz 15 cm, biezums 3—4 cm, forma sākumā tuva lodveidīgai, vēlāk polsterveida. Virsma mazliet samtaina, sausā laikā var ieplaisāt. Maliņa asa, sākumā ieritināta. Mīkstums bālgans līdz gaiši dzeltenam, ar nepatīkamu skābenu smaržu un rūgtu garšu, griezuma un iespiedumu vietās kļūst zilganzaļš, bet vēlāk atkal šo krāsu zaudē.
 Stobriņi: sākumā gaišdzelteni, vēlāk zaļgandzelteni līdz olīvzaļiem, iespiedumu vietās kļūst zaļganzili, grūti atdalāmi no mīkstuma. Atveres ieapaļas, dzeltenas.
 Kātiņš: augšdaļā dzeltens, lejpusē karmīnsarkans, ar sarkanu, gaišdzeltenu vai baltu izcilnētu zīmējumu. Garums līdz 8 cm, resnums 2—4 cm.
 Sporas: elipsoīdas-vārpstveida, masā zaļgandzeltenas, 11-16/4-6 µm.
 Cistīdas: bezkrāsainas, vālesveida vai vārpstveida, 45-65/12-18 µm.V. Lūkins, Bekas, 49. lpp., Rīga, "Liesma", 1978.T. Lessoe, Sēnes, 190. lpp., “Zvaigzne ABC”, .

 Augšanas apstākļi 

Mikorizas sēne. Aug galvenokārt no augusta līdz oktobrim, reti jūlijā un novembrī, lapu un skuju koku mežos, parkos sausās, skābās un smilšainās augsnēs. Biežāk sastopama Eiropas dienvidos, dižskābaržu un ozolu audzēs.

 Līdzīgas sugas 

Sēne nedaudz līdzīga raganu bekai, kuras zīmējums uz kātiņa oranžsarkans un mīkstums citrondzeltens, iespiedumu vietās zili melns, kā arī sakņkāta bekai, kuras kātiņš dzeltens, zīmējums uz kātiņa brūns un mīkstuma iespiedumi pēc zilēšanas pamazām atjauno krāsu.

 Barības vērtība 

Daļa avotu nosauc šo sēni par vāji indīgu.A. Balodis, Rokasgrāmata sēņotājiem, 106. lpp., Rīga, "Liesma", 1974.M. Antone, Sēnes, 55. lpp., “Avots”, 2003., . V. Lūkins un citi to atzīst tikai par neēdamu.Š. Evansa, Dž. Kibijs, Sēnes, 188. lpp., “Zvaigzne ABC”, .Sēnes.lv Pret sēnes rūgtumu novārīšana nepalīdz. Ir ziņas, ka sēni tomēr lietojot pārtikā Krievijas Tālajos Austrumos un Ukrainā.Fungi with conflicting reports of edibility, Wild Edible Fungi: A Global Overview of Their Use and Importance to People Autori: E. R. Boa, Food and Agriculture Organization of the United Nations, lpp. 116, 128. .

 Skatīt arī 

 Sēņošana

 Atsauces 

 Ārējās saites 

 Mikologu biedrība Dabas muzejā 
 Sēņotāja ceļvedis 
 Sugu enciklopēdija

Kategorija:Bekas
Kategorija:Neēdamās sēnes
Kategorija:Stobriņu sēnes