Kirils Stucka

Kirils Stucka (1890—1938) bija latviešu strēlnieku komandieris un padomju militārais darbinieks. Pēdējais Latviešu sarkano strēlnieku divīzijas komandieris (1920. gada 15. jūlijā—28. novembrī).

 Dzīvesgājums 
Dzimis 1890. gada 14. maijā Valkas apriņķa Stāmerienas pagasta "Jaunzemos" zemnieka Andreja Stuckas ģimenē. Mācījās Kijivas karaskolā. Piedalījās Pirmajā Pasaules karā, bija 3. Kurzemes latviešu strēlnieku pulka podporučiks.

Pēc Oktobra revolūcijas pārgāja lielinieku pusē. Kā 3. latviešu strēlnieku pulka komandieris piedalījās eseru dumpja apspiešanā Maskavā. Padomju Latvijas armijas pulka komandieris Latvijas brīvības cīņu laikā.

1919.—1920. gadā Stucka bija 3. latviešu strēlnieku brigādes komandieris poļu-padomju karā un kaujās pret Deņikina armiju Orlas-Kromu operācijas laikā un vēlāk. 1920. gadā Latviešu sarkano strēlnieku divīzijas komandieris kaujās pret Vrangeļa armiju, piedalījās Kahovkas placdarma aizstāvēšanā un Perekopa-Čongaras operācijā.Latvijas padomju enciklopēdijas 9. sējuma 318.—319 .lpp. Rīga, 1987.

Pēc Krievijas pilsoņu kara beigām no 1922. gada bija 52. un 46. strēlnieku divīzijas komandieris, 3. strēlnieku korpusa komandieris (1927—1929), militāras apmācības kursu Vystrel (Выстрел) priekšnieks (1929—1932), Sarkanās armijas mehanizācijas un motorizācijas kara akadēmijas (Военная академия механизации и моторизации РККА) priekšnieka vietnieks (1933—1936).
Sarkanās armijas autobruņutanku karaspēka vadošo komandieru Ļeņingradas kursu priekšnieks (1936—1937).

Tā sauktās NKVD "Latviešu operācijas" laikā 1937. gada 29. novembrī apcietināts, pratināšanās atzinies, ka 1932. gadā Roberts Eidemanis viņu esot iesaistījis "Latvijas fašistiskajā organizācijā".Jānis Riekstiņš. Par "latviešu sazvērestību"  Pēc Stuckas liecībām Latvijas nacionālistiskā centra militārās grupas mērķi bijuši:
 kontrrevolucionāro, nacionālistisko latviešu elementu formēšana vienībās un grupās;
 šo vienību un grupu apbruņošana un militārā sagatavošana, lai sniegtu Vācijai aktīvu palīdzību tās karā ar PSRS;
 terora aktu sagatavošana un rīkošana pret VK(b)P un Padomju valdības vadītājiem;
 kontrrevolucionāro grupu diversiju aktu sarīkošana rūpniecībā, transportā, SZSA karaspēka daļās un iestādēs;
 spiegošanas ziņu vākšana Latvijas un Vācijas izlūkdienestiem;
 sacelšanās grupu izveidošana, lai sagrautu Sarkanās armijas komunikācijas līnijas un apgādes bāzes. 1938. gada 17. janvārī notiesāts un 1938. gada 22. janvārī nošauts un aprakts Ļevašovas masu kapos.Ленинградский мартиролог т.8

 Darbi 
 Latvju revolucionārais strēlnieks. Red. R. Apinis, V. Strauss, K. Stucka, P. Vīksne. I; II sējums. Maskava: Prometejs, 1934., 1935.

 Atsauce 

Kategorija:Krievijas pilsoņu kara dalībnieki
Kategorija:Sarkano latviešu strēlnieku virsnieki
Kategorija:Padomju represijās nogalinātie
Kategorija:Krievijas latvieši
Kategorija:Ar Sarkanā Karoga ordeni apbalvotie
Kategorija:Gulbenes novadā dzimušie
Kategorija:Komkori