Aleksandrs Johans Stenders

Aleksandrs Johans Stenders, (Alexander Johann Stender) saukts par Jauno Stenderu (dzimis 1744. gada 4. novembrī, miris 1819. gada 20. novembrī), bija luterāņu teologs un apgaismotājs, Sēlpils pilskunga tiesas prāvests (no 1787), Sēlpils un Sunākstes mācītājs (1796—1819), Gotharda Frīdriha Stendera (Vecā Stendera) dēls. Sastādīja vācu valodas vārdnīcu latviešiem (izdota 1820).

 Izcelsme 
Aleksandrs Johans Stenders cēlies no senas Augšzemes (Sēlijas) luterāņu baznīcas mācītāju ģimenes, kuras priekšgājējs Johans Stenders (1608—1669) ieceļoja Latvijā pēc Poļu—zviedru kara beigām 1633. gadā un bija prāvests Kurzemes un Zemgales hercogistes Sēlpils virspilskunga iecirknī (1665—1669), šo amatu pēc tam pārņēma viņa dēls Konrāds Stenders (1650—1711).  

 Dzīvesgājums 

Dzimis 1744. gada 4. novembrī Jelgavā toreizējā pilsētas skolas priekšnieka palīga Gotharda Frīdriha Stendera ģimenē, bērnību pavadīja Birzgales (1744—1752) un Žeimes (1753—1759) mācītājmuižās. 1759. gadā Stenders kopā ar ģimeni devās uz Dāniju un Vāciju, kur studēja jurisprudenci Kopenhāgenas Universitātē un Helmštetes Universitāte, pēc tam teoloģiju Kēnigsbergas Universitātē. Studiju starplaikos strādāja par mājskolotāju Zemgales un Vidzemes muižās.

Pēc atgriešanās dzimtenē bija Zalves draudzes mācītājs (1775—1778), no 1779. gada — palīgmācītājs pie tēva Sunākstes un Sēlpils draudzē, kopš 1787. gada — Sēlpils diecēzes prāvests. 1790. gadā tika iespiesta viņa joku luga par zemnieku, kas pēc pamošanās no reibuma sevi iedomājas par muižnieku, kas vēlāk pazīstama ar nosaukumu "Žūpu Bērtulis". 

Pēc tēva nāves — mācītājs Sēlpils un Sunākstes draudzē (1796—1819). 1806. gadā Stenders organizēja iepriekšēju parakstīšanos uz sava tēva grāmatas “Kristīga mācība” pārstrādājumu un K. G. Zalcmaņa grāmatas latviskojumu “Pilnīga izstāstīšana, kādā vīzē Auzān Ērnests no zemnieka par brīvkungu cēlies”.  Pēc tam, kad 1812. gada kara laikā Napoleona armija atstāja Kurzemi, viņš uzrakstīja divus rakstus par Maskavas nodedzināšanu un franču karapulku atkāpšanos.

Stenders sastādīja nelielu latviešu — vācu vārdnīcu (apvienotu ar vācu valodas mācību grāmatu), kas bija paredzēta latviešu auditorijai, lai mācītu tai vācu valodu. Tajā bija tikai 3000 ikdienas pamatvārdu krājums un dažas paraugsarunas. Aicinājis uz pārvācošanos, lai visā Kurzemē un Vidzemē paliktu viena pati vācu valoda, kas izsauca Kārļa Gotharda Elferfelda kritiku pat baltvācu žurnālā.Valdemārs Ancītis, “Sēlijas Grāmata”. “Signe”, 1999., Rīga, 99. lpp. ISBN 9984-534-27-8 

Miris 1819. gada 20. novembrī Sēlpilī.

 Darbi 
 Labi vērā liekamas, no tiem Dieva rakstiem salasītas svētas jautāšanas (1775, 1796)
 Lustes-spēle no zemnieka, kas par muižnieku tapa pārvērsts (1790), vēlākos izdevumos Žūpu Bērtulis - pirmā luga latviešu valodā
 Jaunā gada vēlēšanās (1793)
 Augstas gudrības grāmata (1796) - pēc tēva nāves papildināts izdevums 
 Dzīvošanas spogulis (1804)
  Dziesmas, stāstu dziesmas, pasakas u.c. tiem latviešiem par izlustēšanu un prāta pieaugšanu sarakstītas (1805) - pārdzejoti arī daži Birgera un Šillera dzejoļi
 Pilnīga izstāstīšana, kādā vīzē Auzānu Ernests no zemnieka par brīvkungu cēlies (1807) 
 Dziesmu-kalendārs (1811) 
 Maskavas nodedzināšana, izpostīšana un aplaupīšana (1813)
 Franču karapulka atpakaļiešana (1813)
 Vācu valodas un vārdu-grāmata'' (1820)Bernhards Dīriķis par A.J.Stenderu. Latviešu rakstniecība (1860).  

 Viesību dziesma 
Vīri, sievas, bērniņi,
Kas še sēž pie bļodām,
Dziediet visi priecīgi
Mūsu tēva godam!

Ņemiet glāzes rokā,
Kas ar bišu koka
Saldu sulu pilnas:
Dievs dod mūsu saimniekam
Ilgi dzīvot veselam!   Ēduši un dzēruši,
Pirms šī diena beidzās,
Lai, kas jauns ir, mudīgi
Nu uz dančiem steidzās.
Tveriet meitu rokas,
Griezieties kā slokas.

Lai skan priecas dziesma:
Dievs dod mūsu saimniekam
Ilgi dzīvot veselam!

 Jāņa vakara dziesma 
Tā mīļa Jāņa naksniņa 
Mums jaunas lustes sataisa. 
Lai jaunas puķes saplūcam 
Un mājās pārnesam.

Ar tām un zālēm dažādām 
Mēs tēv' un māti mētājam, 
Un vainagus tiem uzliekam 
No ozola lapiņām.   Apdziediet tēv' un māmiņu,  
Kā saimnieci un saimnieku! 
Ar puišiem, meitām, bērniņiem  
Un mīļiem kaimiņiem![..]

Nu puiši! mīļas meitenes!  
Uz dančiem lai mēs steidzamies,
Šis Jāņa vakars mums ir dots  
Par saldu līgošan'!Dziesmas, stāstu dziesmas, pasakas u.c. tiem latviešiem par izlustēšanu un prāta pieaugšanu sarakstītas no Aleksander  Johann Stender, Sērpiles priekšmācītāja. 40.–42. lpp.

 Atsauces 

 Ārējās saites 
  Dseesmas, stahstu-dseesmas, pasakkas &c teem Latweeschem par islusteschanu un prahta peeaugschanu ßarakstitas no Alexander Johann Stender Sehrpilles preekschmahzitaja. Jelgavā, J.F.Štefenhāgens un dēls, 1805.  
 Teodors Zeiferts par Jauno Stenderu. Latviešu rakstniecības vēsture 

Kategorija:1744. gadā dzimušie
Kategorija:1819. gadā mirušie
Kategorija:Vācbaltieši
Kategorija:Latvijas luterāņu mācītāji
Kategorija:Latvijas rakstnieki
Kategorija:Apgaismības laikmets
Kategorija:Kurzemes un Zemgales hercogiste
Kategorija:Latviešu valodā rakstošie
Kategorija:Tulkotāji uz latviešu valodu
Kategorija:18. gadsimta rakstnieki
Kategorija:Jelgavā dzimušie