Idriss Šahs

Idriss Šahs (, persiešu: ادریس شاه‎, dēvanāgarī: इदरीस शाह ), bija sūfi skolotājs un rakstnieks, "Kultūras pētniecības institūta" dibinātājs.  Institute for Cultural Research Šahs uzrakstījis ap 30 grāmatu par sūfismu, psiholoģiju, pedagoģiju, kultūru un ceļojumiem.

 Biogrāfija 
Idriss Šahs dzimis Simlā, Himāčala Pradēšā, Indijā. Viņa tēvs bijis afgāņu diplomāts, māte — no Skotijas. Šaha ģimenes mājas bijušas Kabulas tuvumā, netālu no vēsturiskā Pagmanas dārza (Paghman Gardens). Šahs uzauga Londonas apkārtnē un ar tēvu plaši ceļoja bet tie vienmēr atgriezās Anglijā. Ceļojumi esot bijuši saistīti ar tēva Ikbal Ali Šaha sūfi nodarbībam. un dēla audzināšanu. Šahs pats raksturojis šos ceļojuma piedzīvojumus par sūfi pedagoģiju. Šahs Otrā pasaules kara laikā dzivoja Oksfordā un apprecējās 1958. gadā. Piedzima divas meitas, dokumentālo filmu producente Saira Šaha un dēls, rakstnieks Tahirs Šahs.

 Darbi un ietekme 
Vairākās grāmatās Šahs skaidro sūfi jēdzienus un vesturi pielietojot īsas musulmaņu dzejnieku biogrāfijas, to skaitā Rumi, Gazālī, un filozofu Ibn Arabi. Stenfordas universitātes Filozofijas enciklopēdija  Šahs vienlaikus lasītājam pasniedz sūfisma mācības un anekdotes no tradicionālā mulla Nasredina stāsta krājuma. Šahs detalizēti atklāj iespējams iepriekš neapzinātus ieskatus par sūfisma ietekmi uz rietumu kultūru. Šahs apgalvojis, ka rietumu bruņniecība, brīvmūrniecība, alķīmija, rakstnieks Migels de Servantess, katoļu mūks Asīzes Francisks un daudz citi Vidus laikos ietekmēti no sūfisma, īpaši Spānijā un Sicīlijā.

Grāmatā "Nesalīdzināmā mulla Nasredina varoņdarbi" Šahs popularizē mulla Nasredina gudrības stāstus un anekdotes kā pedagoģiskas un psiholoģiskas apceres. Nasredins ir iedomāta satīriska seldžuku personāža, kurš esot dzīvojis Viduslaikos un bijis tautas filozofs un gudrinieks. Musulmaņu literaturā Nasredins pieminēts tūkstošos stāstos, reizēm asprātīgi, reizēm kā gudrs, drīzāk vientiesis vai muļķis. Stāstiem par Nasredinu parasti piemīt smalks humors un pamācības. Šahs pasniedza sūfismu kā mūžīgās filozofijas formu, senāku par Islāmu, uzsverot, ka sūfisms vienmer pielāgots, piemērots laikam un popularizējis mācības rietumu psiholoģiskā valodā. Šahs plaši lietoja tradicionālus stāstus un līdzības, tekstus, kas ietvēra vairākus nozīmes līmeņus ar nolūku panākt lasītaja izpratni un apceri.

 Kritika 
Orientālistikas speciālisti reizēm kritizēja Šahu, apšaubīdami viņa "akreditācijas" un kompetenci.  "Neosūfisms" Robert Moore  Strīdīgs Rubaiyat of Omar Khayyam tulkojums, (autors Omars Haijāms), ko izdeva draugs Roberts Greivs (Robert Graves) ar Šaha un brāļa Omar Ali-Shah līdzdalību, plaši kritizēts.  Shah and Robert Graves Tomēr, Šaham bija ievērojami aizstāvji, tā skaitā Nobela prēmijas laureāte literatūrā Dorisa Lesinga.  Nekrologs (Lesingas)  Kopumā, sabiedrība Šahu pieņēma par sūfisma pārstāvi un viņš lasīja lekcijas vairākās universitātēs. Viņa raksti un sabiedriskā nodarbošanās ievērojami ietekmēja rietumu uzskatus par sūfismu kā sekulāru, individuālististisku garīgās gudrības formu.

 Skatīt arī 
 Sūfisms

 Darbi latviešu tulkojumos 


 Bibliogrāfija (nepilna) 
 The Sufis  (1964)
 Tales of the Dervishes  (1967)
 Caravan of Dreams (book)|Caravan of Dreams  (1968)
 Reflections(Book)|Reflections  (1968)
 The Way of the Sufi  (1968)
 The Exploits of the Incomparable Mulla Nasrudin  (1966)

 Atsauces 

 Ārējās saites 

 Bibliogrāfija 
 Institute for Cultural Research 

Kategorija:Angļu valodā rakstošie
Kategorija:Musulmaņi