Sardīnijas Karaliste

Sardīnijas Karaliste (, , , zināma arī kā Pjemonta-Sardīnija vai Sardīnija-Pjemonta) sastāvēja no Savojas dinastijas īpašumiem no 1720. vai 1723. gada līdz 1861. gadam, pēc tam, kad tos Hāgas līguma rezultātā ieguva karalis Viktors Amadejs II. Tas viņam kompensēja Sicīlijas kroņa zaudēšanu Austrijai un ļāva atgūt karaļa titulu. Izņemot Sardīniju, Savoju valsts iekļāva sevī arī Savoju, Pjemontu un Nicu. Ligūrija un Dženova tika pievienotas Vīnes kongresa rezultātā 1815. gadā. Lielākajā karalistes pastāvēšanas laika daļā tās politiskā un ekonomiskā galvaspilsēta bija Turīna. 1860. gadā Nicu un Savoju atdeva Francijai, apmaiņā pret franču palīdzību Itālijas apvienošanā. 1861. gadā Sardīnijas Karaliste dibināja Itālijas Karalisti, aneksējot visas pārējās itāļu valstis, jaunajai itāļu valstij pārņemot no Sardīnijas visas tās institūcijas un konstitūciju.

Kategorija:Bijušās valstis Eiropā
Kategorija:Sardīnija
Kategorija:Itālijas vēsture
Kategorija:Francijas vēsture