Etore Bugati

Etore Arko Isidoro Bugati (; dzimis  Milānā, miris  Parīzē) bija itāļu izcelsmes franču automašīnu dizainers un ražotājs. Viņu atceras kā automobiļu ražošanas uzņēmuma Automobiles E. Bugatti dibinātāju un īpašnieku, ko 1909. gadā viņš nodibināja toreizējā Vācijas pilsētā Molsaimā, Elzasas reģionā tagadējā Francijā. Bugati nomira Parīzē un apglabāts Dorlisaimā, Francijā.

 Dzīvesgājums 

 Izcelsme 
Bugati dzimis mākslinieciskā ģimenē, kas nāk no Milānas, Itālijā. Viņš bija nozīmīgā itāļu jūgendstila mēbeļu un juvelierizstrādājumu dizainera Karlo Bugati (1856—1940) un viņa sievas Terēzas Lorioli (1862—1935) vecākais dēls. Viņa jaunākais brālis Rembrandts (1884—1916) bija slavens dzīvnieku tēlnieks. Viņa tante Luidža Bugati bija gleznotāja Džovanni Segantini sieva. Viņa vectēvs no tēva puses Džovanni Luidži Bugati bija arhitekts un tēlnieks.

Bugati tēvs bija iecerējis, ka dēls izies tradicionālo tehnisko apmācību pie kāda no Milānas trīsriteņu/kvadriciklu ražotājiem, taču zēns ātri vien pierādīja dziļu instinktīvu izpratni par plašo transportlīdzekļu konstrukcijas aspektu klāstu, un kopā ar Prinetti & Stucchi 1898. gadā izveidoja savu Bugatti Type 1.

 Karjeras pirmsākumi 
Ar grāfa Gulinelli finansiālo atbalstu,Bugatti Type 2, The Robb Report Bugati izstrādāja otru prototipu Type 2, ko godalgoja 1901. gada pavasara Fiera Milano izstādē. Viņa veidotais automašīnas dizains pievērsa barona Adriena de Tērkheima uzmanību, kurš piedāvāja Bugati iespēju doties un projektēt automašīnas viņa Lorraine-Dietrich automašīnu rūpnīcā Nīderbronā. Robežu izmaiņas pēc Francijas—Prūsijas kara bija atstājušas De Dietrich divas automašīnu rūpnīcas divās dažādās valstīs: Nīderbronas rūpnīca, uz kurā darbu uzsāka Bugati, atradās Elzasā, kas kopš 1871. gada bija daļa no Vācijas, un Francijas kontrole atgriezās tikai 1919. gadā. 1902. gadā Etore kļuva par De Dietrich tehnoloģiju vadītāju.

No 1902. līdz 1904. gadam De Dietrich saražoja savus Type 3/4 un Type 5/6/7, ko tobrīd identificēja kā De Dietrich, License Bugatti. Strādājot De Dietrich uzņēmumā Bugati iepazinās ar Emilu Matisu. Abi kļuva vispirms par draugiem un pēc tam arī par biznesa partneriem, 1904. gadā pametot De Dietrih, lai ražotu paši savus automobiļus Mathis-Hermes (licence Bugatti). Šī sadarbība ilga līdz 1906. gadam, pēc tam Bugati izveidoja pētniecības centru Ilkiršā-Grāfenštādenā, kas tagad ir Strasbūras dienvidu puses priekšpilsēta. Viņš izstrādāja vairākus prototipus, cieši sadarbojoties ar Ķelnē bāzēto Deutz kompāniju.

1907. gadā Bugati iecēla par uzņēmuma Deutz ražošanas direktoru. Šeit viņš izstrādāja Type 8/9. Strādājot uzņēmumā Deutz, Bugati savas mājas pagrabā uztaisīja Type 10. 1913. gadā Bugati izstrādāja mazu automašīnu priekš Peugeot — Type 19 Bébé.

 Automobiles E. Bugatti 

Neskatoties uz to, ka Bugati piedzima Itālijā, 1909. gadā, toreizējā Vācijas pilsētā Molsaimā, Elzasas reģionā, tagadējā Francijā, nodibināja savu automašīnu ražošanas uzņēmumu Automobiles E. Bugatti. Uzņēmums bija pazīstams ar vieniem no tā laika ātrākajiem, greznākajiem un tehnoloģiski progresīvākajiem automobiļiem. Izcilie inženierijas sasniegumi ļāva gūt panākumus agrīnās Grand Prix autosacīkstēs, Bugatti uzvarēja pirmajās Monako Grand Prix autosacīkstēs.

Pirmā pasaules kara laikā Bugati devās prom no mājām Elzasā. Bugati izstrādāja lidmašīnu dzinējus, īpaši īpatnējo 16 cilindru U-16, ko tā arī nekad lielā skaitā neražoja un uzstādīja tikai dažām lidmašīnām.Jane’s fighting aircraft of WWI, originally published by Jane’s Publishing Company, 1919, re-printed by Studio Editions Ltd, London, 1990, pps 275—277,  Starp kariem Bugati izstrādāja veiksmīgu motorizētu dzelzceļu Autorail Bugatti un ieguva valdības līgumu par lidmašīnas Model 100 ražošanu. To izstrādāja Luiss de Monžs, izmantojot divus 50B tipa Bugatti dzinējus, taču tas nekad nav lidojis, jo sākās Otrais pasaules karš. Ķirurģiskos instrumentus, kurus Bugati izstrādāja draugam, kas bija profesors tuvējā slimnīcā, izmanto arī mūsdienās.

Bugati dēls Žans gāja bojā  30 gadu vecumā, netālu no Molsaimas rūpnīcas testējot sacīkšu auto Bugatti Type 57. Pēc tam uzņēmuma finansiālais stāvoklis sāka pasliktināties. Otrais pasaules karš sagrāva rūpnīcu Molsaimā, un uzņēmums zaudēja kontroli pār īpašumu. Kara laikā Bugati plānoja izveidot jaunu rūpnīcu pie Parīzes un izstrādāja virkni jaunu automašīnu.

Bugati attieksme pret klientiem bija nedaudz ekscentriska. Kādam Bugatti īpašniekam, kas sūdzējās, ka viņa automašīnu grūti iedarbināt aukstos rītos, viņš esot atbildējis: "Kungs! Ja jūs varat atļauties Type 35, jūs noteikti varat atļauties arī apsildāmu garāžu!"Ken Purdy, "The Bugatti," Boys' Life, January 1966, pg 13 Vēl viena slavena atbilde klientam, kas sūdzējās par viena modeļa bremzēm, viņš teica: "Es lieku savām automašīnām braukt, nevis apstāties!" 2000. gadā viņu uzņēma Automobiļu slavas zālē.

 Personīgā dzīve 
1907. gadā Bugati apprecējās ar Barbaru Mariju Džuzepinu Mašerpu. Viņiem bija divas meitas Ebe (1903) un Lidija (1907), kā arī divi dēli Žans (1909) un Rolands (1922). Viņa sieva Barbara nomira 1944. gadā, un Bugati 1946. gadā atkārtoti apprecējās ar Ženevjēvu Margeritu Delkuzi. Viņiem 1942. gadā piedzima meita Terēza un 1945. gadā dēls Mišels.

Bugati nomira amerikāņu slimnīcā Parīzes priekšpilsētā Neijī 1947. gada vasaras beigās. Savu garīgo spēju paralīzes nomocīts, viņš vairākus mēnešus pavadīja Parīzes dzīvoklī, kas viņam piederēja kopš 1916. gada. Viņš gandrīz noteikti nezināja par tiesas lēmumu, ar kuru  viņam atgrieza īpašumus Elzasā, ko valsts konfiscēja drudžainajā pēc atbrīvošanas dusmu un atriebības trakulībā, ko izraisīja viņa itāļu izcelsme; Bugati nomira nedaudz vairāk kā divus mēnešus vēlāk, 21. augustā, neatguvis samaņu. Bugati apglabāja Bugati ģimenes kapos pašvaldības kapsētā Dorlisaimā, netālu no Molsaimas, Lejasreinas departamentā Francijā. Molsaimas Musée de la Chartreuse atrodas sadaļa, kas veltīta viņa dzīvei, darbam un mantojumam.

 Atsauces 

Bibliogrāfija



 Ārējās saites 

Kategorija:1881. gadā dzimušie
Kategorija:1947. gadā mirušie
Kategorija:Bugatti
Kategorija:Itālijas inženieri
Kategorija:Itālijas uzņēmēji
Kategorija:Itālijā dzimušie