Ķekavas kauja

1812. gada Ķekavas kauja jeb Kauja pie Doles baznīcas (, ) bija Krievijas Impērijas armijas uzbrukuma operācija 1812. gada kara laikā pret Napoleona Lielās armijas Prūšu korpusa pozīcijām. Kauja notika 1812. gada 22.-23. (10.-11.) augustā un beidzās ar Napoleona karaspēka atkāpšanos.

Tas bija Krievijas karaspēka pirmais lielais panākums 1812. gada karā, Napoleona atkāpšanas no Maskavas notika 1812. gada oktobra vidū.

 Stāvoklis pirms kaujas sākuma 
1812. gada 24. (12.) jūnijā Napoleona Lielā armija šķērsoja Nemunas upi. Maršala Makdonalda komandētais 10. Prūšu kājnieku korpuss iebruka Zemgalē. Gatavojoties Rīgas aizsardzībai, Rīgas kara gubernators Johans fon Esens lika izveidot divas nocietinājumu līnijas - gar Iecavas upi visā tās garumā (t.s "franču skanstis") un starp Ķekavu un Daugavas kreiso krastu. 19. (7.) jūlijā notika Iecavas kauja, kurā prūšu karaspēka daļām izdevās aplenkt krievu pozīcijas un izcīnīt uzvaru. 21. (9.) jūlijā prūšu karaspēks K. fon Borkes vadībā sasniedza pozīcijas pie Ķekavas upes un iekārtoja kara nometni pie Odukalna.

Bailēs no tā, ka prūši pārcelsies pāri Daugavai un uzbruks Rīgai, pilsētas aizsardzības spēju stiprināšanai, Rīgas kara gubernators Johans Esens naktī uz 24. (12.) jūliju lika nodedzināt ne tikai Jelgavas, bet arī Pēterburgas un Maskavas priekšpilsētas.

 Kaujas norise 
Naktī uz 22. (10.) augustu Krievijas karaspēka vienības ģenerāļa Frīdriha Lēvisa of Menāra vadībā uzbruka prūšu pozīcijām pie Doles baznīcas Ķekavā. Galvenā grupa uzbruka pa Rīgas-Ķekavas ceļu, bet palīggrupa pulkveža Ekelna vadībā ar apmēram 500 karavīriem pa braslu šķērsoja Daugavu pie Doles salas un apmetās Klaņģu kalnā. Ekelnam stiprās straumes dēļ tomēr neizdevās pārvest savus lielgabalus.Velta Strazdiņa. "Ķekava. Laiki un likteņi", 2001., Elpa, Rīga, ISBN 9984-543-89-7. 35.-37. lpp. Pirms tam vēlākais Krievijas armijas feldmaršals Frīdrihs fon Bergs (1794—1874) bija pārģērbies par latviešu zemnieku un izlūkojis pretinieka pozīcijas.

Krievijas armijas palīgspēki pulkveža Ekelna vadībā ātrāk nekā bija paredzēts uzbruka prūšu pozīcijām Odukalnā, juzdamies nedroši par savu placdarmu, gaismai austot. Ģenerāļa Lēvisa vienības uzbrukums sākās četros no rīta, prūši atkāpās līdz Doles baznīcai, kur bija novietota prūšu artilērija Pēc vairāk kā divu stundu kaujas prūši sāka atkāpšanos no savām pozīcijām. Gūstā saņēma 14 prūšu virsniekus, apmēram 650 ierindniekus un četrus kara ķirurgus. Kritušo prūšu pusē bija apmēram tikpat. Krievijas armija zaudēja 42 kritušos, ieskaitot apakšpulkvedi fon Tīdemani, kuru kā kara varoni apglabāja Rīgas Lielajos kapos, un ap 150 ievainoto. Pēc kaujas krievu armija atgriezās vecajās pozīcijās,

 Sekas   
Kara gubernators fon Esens atcēla aplenkuma stāvokli Rīgā. 1812. gada septembra vidū Krievijas armija pārgāja pretuzbrukumā pie Olaines, Slokas un Ķekavas un 14. septembrī piespieda prūšu karavīrus atstāt savas pozīcijas, taču no Ķekavas pēc dažām dienām atkal atkāpās. No 3. līdz 7. septembrim notika jauna kauja pie Ķekavas baznīcas, kurā Lēviss of Menārs atkal guva virsroku pār prūšiem, piespiežot tos atkāpties. Ķekavas muiža kaujās tika nopostīta un nekad vairs neatjaunojās.

 Piemiņa 
1912. gada 14. septembrī par godu Ķekavas kauju simtgadei Odukalnā  pēc arhitekta Vilhelma Bokslafa projekta tika uzcelts monuments torņa veidā, kura celtniecību finansēja Lēvisi of Menāri, fon Eseni, fon Bergi un fon Freimaņi. Tornis bija 48 pēdas augsts un no tā skatu platformas varēja redzēt Rīgas torņus.    

Pirmā pasaules kara kaujās pie Ķekavas 1916. gadā Vācijas armija sagrāva pieminekli kā bīstamu novērošanas punktu un līdz mūsdienām Odukalnā saglabājušās vien niecīgas drupas.

 Skatīt arī 
 Napoleona kari
 1812. gada karš
 Iecavas kauja (1812)
 Mežotnes kauja (1812)
 Rīgas aplenkums (1812)

 Ārējās saites 
 Неизвестные герои Комариной горки (krieviski)

 Atsauces 

Kategorija:Napoleona kari
Kategorija:Kaujas Latvijas teritorijā
Kategorija:Kaujas ar Krievijas piedalīšanos
Kategorija:Kaujas ar Francijas piedalīšanos
Kategorija:19. gadsimta kaujas