Meningīts

Meningīts () ir smadzeņu apvalku iekaisums. Pastāv divi meningīta veidi: serozais (nestrutainais) un strutainais. To var izraisīt slims cilvēks, inficēti priekšmeti un baktēriju pārnēsātāji. Strutainais meningīts var rasties arī pēc galvas traumas.

Ja infekcija iekļūst tieši smadzeņu apvalkos pa asins vai limfas ceļiem, rodas primārais meningīts, bet, ja tā nonāk apvalkos no cita infekcijas perēkļa organismā, — sekundārais meningīts.

 Simptomi 
Meningīta pazīmes un simptomi var ievērojami atšķirties atkarībā no cēloņa un pacienta vecuma. Pieaugušajiem meningīts var izpausties ar pēkšņu drudzi, spēcīgām galvassāpēm, vemšanu, apziņas traucējumiem, krampjiem, stīvu kaklu un fotofobiju. 20% gadījumos ir novēroti koagulācijas traucējumi, hemorāģiski izsitumi uz ādas.

Zīdaiņiem un maziem bērniem simptomi var būt nespecifiski, piemēram, uzbudināmība, slikta ēstgriba, letarģija. Drudzis un izsitumi var liecināt par meningokoku meningītu.

Simptomi parasti parādās ātri, dažu stundu vai dienu laikā, un prasa tūlītēju medicīnisku novērtējumu.

 Cēloņi 
Meningītam ir dažādi cēloņi, un daudzu, it sevišķi sekundāro meningītu attīstībā svarīga nozīme ir alerģijām.

Primāro strutaino meningītu ierosina meningokoki, kas bieži mīt cilvēka augšējo elpceļu gļotādā. Mazinoties organisma pretestībai vai pieaugot meningokoku virulencei, tie var izraisīt memingītu. Meningokoki parasti organismā nonāk pa elpceļiem, saskaroties ar slimu cilvēku, inficētu priekšmetu vai citu baktēriju nesēju. Ar meningokoku ierosināto meningītu biežāk saslimst ziemas un pavasara mēnešos.

Sekundāro strutaino meningītu var ierosināt streptokoki, stafilokoki, pneimokoki, gonokoki, zarnu nūjiņas u.c. mikrobi. Infekcijas avots var būt vidusauss iekaisums, deguna blakusdobumu iekaisums, iekaisumi mandelēs vai zobos u.c. iekaisumi. Strutainais meningīts var rasties arī galvas traumu, it īpaši galvaskausa lūzuma gadījumā.

Serozo meningītu visbiežāk ierosina vīrusi, piemēram, koksaki, ērču un letarģiskā encefalīta, poliomielīta, gripas, epidēmiskā parotīta u.c. vīrusi. Infekcija organismā iekļūst galvenokārt caur gremošanas traktu vai elpošanas ceļiem, bet tālāk nervu sistēmā ar asinīm. Enterovīrusi (Koksaki un ECHO), kas pēc īpašībām līdzīgi poliomielīta vīrusiem, bieži atrodami stāvošos ūdeņos. Tie mīt daudzu dzīvnieku zarnās un aizdegunē un izdalās ar izkārnījumiem un aizdegunes gļotām. Inficēšanās notiek ar ūdeni, pienu, augļiem u.c. pārtikas produktiem. Biežāk ar šo meningītu slimo vasarā un rudenī. Serozo meningītu var ierosināt arī tā sauktais horiomeningīta vīruss. Ar to epidēmiski saslimst mājas peles, un no tām infekcija var pāriet uz cilvēku. Infekciju var pārnēsāt arī dažādi posmkāji. Inficēšanās notiek galvenokārt caur elpošanas ceļiem, biežāk pavasarī.

Meningītu var izraisīt arī tuberkulozes, sifilisa, brucelozes un daudzu citu infekciju ierosinātāji. Šā sekundārā meningīta rašanos sekmē nervu audu sensibilizācija, alerģija un dažādi nelabvēlīgi faktori (intoksikācija, trauma, hipovitaminoze, vielmaiņas traucējumi u.c.).

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Kategorija:Smadzeņu slimības
Kategorija:Iekaisumi