Baltā apšubeka

Baltā apšubeka (Leccinum percandidum, arī Leccinum roseotinctum) ir Latvijā reta beku dzimtas sēne, kuras augļķermeņi ir ēdami. No radnieciskām sugām atšķiras ar savu balto krāsu. Daļa autoru uzskata, ka tā nav patstāvīga suga, bet tikai dzeltenbrūnās apšubekas baltā varietāte (Leccinum versipellis var. percandidum).Fungi.lv 

Sēnes apraksts
 Cepurīte: balta, retumis ar pelēcīgu vai viegli rozā nokrāsu. Platums līdz 20 cm. Forma sākumā pusapaļa, vēlāk plakani izliekta līdz polsterveida. Virsmiziņa kaila, sausa. Mīkstums balts, ar patīkamu smaržu un maigu garšu, griezumu vietās ātri krāsojas zilganpelēks, pēc tam nomelnē.
 Stobriņi: balti, krēmkrāsas vai gaišdzelteni, vēlāk pelēcīgi. Atveres mazas, apaļas, baltas, sēnei augot kļūst pelēcīgā okerkrāsā.
 Kātiņš: balts, cepurītes virzienā kļūst tievāks. Ar baltām zvīņām, kuras vecumā tumsnē, īpaši kātiņa lejasdaļā. Garums līdz 12 cm, resnums 1,5-2 cm.
 Sporas: elipsoīdas-vārpstveida, zaļgandzeltenas, masā okerbrūnas, 12-18/4-6 µm. V.Lūkins, “Bekas”, Liesma, 1978. 59. lpp. «Грибы СССР», Мысль, Москва, 1980., 159. lpp. Sugu enciklopēdija

Augšanas apstākļi

Mikorizas sēne. Aug galvenokārt zem priedēm un bērziem, mitrās vietās, no augusta līdz oktobrim, reti vasaras sākumā.

Barības vērtība

Ēdama bez iepriekšējas novārīšanas.

Līdzīgās sugas

Var līdzināties citām lācīšu ģints sēņu albīnajām formām, kuras Latvijā pagaidām nav konstatētas, bet zināmas citos Eiropas reģionos. To savstarpējā atšķiršana ir grūta, taču tai nav kulināras nozīmes, jo visas šīs ģints sēnes ir ēdamas un vienādi gatavojamas.

Skatīt arī

 Sēņošana
 Sēnes kulinārijā
 Sēņu tirdzniecība
 Lācīšu ģints

 Atsauces 

 Ārējās saites 

 Mikologu biedrības saits 
 Осиновик белый
 Mycobank
 Kozák belostný (slovāku)

Kategorija:Bekas
Kategorija:Ēdamās sēnes
Kategorija:Stobriņu sēnes