Proterozojs

Proterozojs (, próteros — ‘pirmais, agrākais’; , zo̱í̱ — ‘dzīvība’) ir Zemes ģeoloģiskās vēstures posms — eona, kas sācies pirms apmēram 2,5 miljardiem gadu un beidzies pirms  gadu, nomainot arhaju. Ir visilgākā eona Zemes vēsturē. Sīkāk tiek iedalīts paleoproterozoja, mezoproterozoja un neoproterozoja ērās.International Commission on Stratigraphy: Chronostratigraphic Chart

Šai periodā Saules starjauda bijusi par līdz 30% zemāka nekā pašlaik, magma zem kontinentālajām plātnēm ir bijusi karstāka un šķidrāka, tādēļ tektoniskie procesi šajā laikmetā notikuši ātrāk. Proterozoja beigās izveidojušies Zemes garozas pacēlumi — kontinenti un konsolidējušās senās platformas, notikušas būtiskas izmaiņas Zemes atmosfēras sastāvā un klimatā. Okeāna ūdeņos sākusies sulfātu sedimentācija, veidojies kaļķakmens un dolomīts. Stabilizējās Pasaules okeāna izmēri. Vietām izveidojās augsne.

Arhajā izveidojusies dzīvība turpinājusi evolucionēt un proterozojā radušies eikarioti, agrīnie augi, sēnes un dzīvnieki. Tomēr no šī perioda līdz mūsdienām iežos saglabājušās ļoti maz fosiliju, jo tālaika organismiem līdz pašiem pēdējiem miljoniem gadu trūka skeleta. Esošās fosilijas pārstāv galvenokārt zilaļģu un baktēriju dzīvības produkti — stromatolīti un mikrofitolīti, mikrofitofosilijas (akritarhi) un dažādu bezskeleta dzīvnieku, kā tārpu un meduzoīdu atliekas.

 Galveno notikumu aptuvenā hronoloģija 

 Supereona  Eona  Ēra  Periods  Ilgums(miljoni gadu pirms mūsdienām) Pirmskembrijs  Proterozojs  Neoproterozojs  Ediakars  635–542 Kriogēns  850–635 Tonijs  1000–850 Mezoproterozojs  Stenijs  1200–1000 Ektāzijs  1400–1200 Kalīmijs  1600–1400 Paleoproterozojs  Staterijs  1800–1600 Orosirijs  2050–1800 Riasijs  2300–2050 Siderijs  2500–2300

 -2,5 miljardi gadu: sākas "skābekļa revolūcija".Buick, Roger (August 27, 2008). "When did oxygenic photosynthesis evolve?". Philosophical Transactions of the Royal Society B. 363 (1504): 2731–2743. doi:10.1098/rstb.2008.0041. ISSN 0962-8436. PMC 2606769. PMID 18468984. Zilaļģes izdala skābekli, kurš pat nelielās devās ir nāvējošs daudziem tālaika organismiem. Skābekļa daudzums atmosfērā, lai arī strauji pieaug, tomēr paliek neliels salīdzinot ar mūsdienām, jo gandrīz viss tas tērējas, oksidējot atmosfēras metānu un iežus.

 -2,4 — -2,1 miljardi gadu: notiek Hūrona  apledojums, ilgākais ledus laikmets planētas vēsturē. Apledojumu visticamāk izsauca spēcīgu siltumnīcas efektu radošā metāna oksidēšanās par ogļskābo gāzi un ūdeni, kuru radītais siltumnīcas efekts ir krietni vājāks (metāns ir ap 30 reižu efektīvāks par ogļskābo gāzi).What caused the snowball earths? SnowballEarth.org (2006–2009). Atdziestošā Zeme pilnīgi vai lielākoties noklājās ar sniega un ledus segu. Šos Zemes periodus bieži sauc par "sniega pikām".Kirschvink, J. L. (1992). "Late Proterozoic low-latitude global glaciation: The snowball Earth" (PDF). In Schopf, J. W.; Klein, C. (eds.). The Proterozoic Biosphere: A Multidisciplinary Study. Cambridge University Press. pp. 51–2. Pastāv arī astronomiska hipotēze, ka apledojumu izsaukusi Zemes iekļūšana ārējā molekulārā mākonī, taču tai pašlaik nav atrasts apstiprinājums.
 -1,85 miljardi gadu: parādās eikarioti, organismi ar daudz lielākām un sarežģītām šūnām nekā līdz tam eksistējušie.Knoll, Andrew H.; Javaux, Emmanuelle J.; Hewitt, David; et al. (June 29, 2006). "Eukaryotic organisms in Proterozoic oceans". Philosophical Transactions of the Royal Society B. 361 (1470): 1023–1038. doi:10.1098/rstb.2006.1843. ISSN 0962-8436. PMC 1578724. PMID 16754612.
 -1,3 miljardi gadu: uz sauszemes parādās pirmās sēnes — ķērpji. Ķērpju sastāvā ietilpstošās aļģes veic fotosintēzi, tādējādi samazinot ogļskābās gāzes daudzumu un vēl vairāk vājinot siltumnīcas efektu.
 -1,2 miljardi gadu: pirmajiem eikariotiem parādās mejoze un dzimumvairošanās, kas paātrina evolūciju.Butterfield, Nicholas J. (Summer 2000). "Bangiomorpha pubescens n. gen., n. sp.: implications for the evolution of sex, multicellularity, and the Mesoproterozoic/Neoproterozoic radiation of eukaryotes". Paleobiology. 26 (3): 386–404. doi:10.1666/0094-8373(2000)026<0386:BPNGNS>2.0.CO;2. ISSN 0094-8373.
 -0,85 — -0,63 miljardi gadu: kriogēnais periods, iespējami visaukstākais no apledojumiem. Tā laikā bijuši īsi atkušņa periodi. Domā, ka arī to izsaukusi augu veiktā ogļskābās gāzes izmantošana.
 -0,75 miljardi gadu: pirmie vienšūņi aizsāk dzīvnieku evolūciju.Zimmer, Carl (27 November 2019). "Is This the First Fossil of an Embryo? - Mysterious 609-million-year-old balls of cells may be the oldest animal embryos — or something else entirely". The New York Times.
 -0,6 miljardi gadu: skābekļa daudzums atmosfērā kļūst pietiekams, lai izveidotos ozona slānis, kurš aiztur gandrīz visu Saules ultravioleto starojumu un attīstītākas dzīvības formas var sākt izkļūt no okeāniem uz sauszemes, nebaidoties no radiācijas.
 -0,58 — 0,54 miljardi gadu: ūdenī parādās pirmie daudzšūņi.Narbonne, Guy (January 2008). "The Origin and Early Evolution of Animals". Kingston, Ontario, Canada: Queen's University.
 -0,55 miljardi gadu: fosilijās parādās pirmie koraļļi, sūkļi un ktenofori.
 -0,54 miljardi gadu: proterozojs beidzas un viņam seko kembrija sprādziens, kura laikā iežos parādās liels daudzums fosiliju ar skeletiem.

 Atsauces 

 Ārējās saites 


Kategorija:Ģeoloģiskā laika skala