Oto Nonācs

Oto Nonācs (1880—1942) bija latviešu skolotājs, žurnālists un sabiedriskais darbinieks. Latviešu nacionālās padomes dibinātājs (1917), Tautas padomes loceklis, laikrakstu „Tautas Balss” (1919) un „Valdības Vēstnesis” redaktors. Satversmes sapulces loceklis, 1. un 2. Saeimas deputāts. Publicēja rakstus par Latvijas vēsturi. 
Gājis bojā pēc 1941. gada jūnija deportācijas.

 Dzīvesgājums 
Dzimis 1880. gada 12. martā Bērzaunes pagasta "Brencēnu" saimnieka Andreja Nonāca ģimenē. Mācījās Lipšu pagastskolā (1888—1892), Bērzaunes draudzes skolā (1892—1896). 1900. gadā viņš Rīgā beidza skolotāju semināru un strādāja par skolotāju Vecmīlgrāvī (1900—1901), Liepājas elementārskolā (1901—1906). No 1905. gada studēja komerczinātnes Rīgas Politehniskajā institūtā (1905—1911). No 1905. gada publicēja rakstus laikrakstos "Dzimtene", "Latvija" (redaktors 1906—1911, 1913—1914) un "Liepājas Atbalss" (redaktors 1911—1912). Bijis latviešu studentu korporācijas Talavija biedrs.
Pēc Pirmā pasaules kara sākuma Nonācs bija laikraksta „Līdums” redaktors Valkā (1915–1918), kur piedalījās Latviešu pagaidu nacionālās padomes dibināšanā un bija Tautas padomes loceklis (1918—1920). Pēc tam, kad 1919. gada sākumā Igaunijas armija kopā ar Ziemeļlatvijas brigādi ieņēma Valku, Nonācs kopā ar Jēkabu Janševski un Edvartu Virzu tur nodibināja un vadīja laikrakstu „Tautas Balss”. Pēc Ulmaņa valdības atgriešanās Rīgā Nonācu iecēla par „Valdības Vēstneša” atbildīgo redaktoru.

Viņš bija Satversmes sapulces loceklis, domstarpību dēļ izstājās no Latviešu zemnieku savienības un izveidoja savu Latvijas Jaunzemnieku savienības partiju, bija 1. un 2. Saeimas deputāts. Atjaunoja laikrakstu "Līdums", publicējās arī laikrakstos "Brīvā Zeme", "Jaunākās Ziņas", "Rīts" un izdeva memuārus par Latvijas Republikas dibināšanas laiku.

Pēc Latvijas okupācijas Nonācu 1941. gada 14. jūnija deportācijas laikā apcietināja un deportēja uz PSRS.
Miris 1942. gada 21. februārī Vjatlaga 7. lēģera punkta lazaretē, apglabāts 7. lēģera punkta kapsētā.nekropole.info Kā nāves iemesls minēts "abpusējs plaušu karsonis un dekompensēta sirdskaite".Latvijas pilsoņu martiroloģijs Vjatlagā 1938–1956  Sastādītāji Heinrihs Strods, Vladimirs Veremjevs. Latvijas Universitātes žurnāla “Latvijas Vēsture” fonds, 2006

 Darbi 
 "Zemniecības organizēšanās un valsts pabalsti" (1924),
 "Ziemeļlatvija". Gulbis, 1928. — 175 lpp.
 "Agrārās reformas 10 gadu atcerei" (1930)
 "Mūsu agrārās reformas noliedzēji un viņu atbalstītāji" (1930)
 "Mācītāju ziņojumi par 1905. gada revolūciju" (1930)
 "Pēc 18. novembra. Tautas Padomes locekļu memuāri." Valters un Rapa, 1933. — 199 lpp. (kopā ar V. Šreineru)
 "Atjaunotā Polija" (1933)
 "Batorija" (1936)
 "Fr. Garā-Zemceva dzīve un darbi" (1936)

 Atsauces 

Kategorija:1880. gadā dzimušie
Kategorija:1942. gadā mirušie
Kategorija:Madonas novadā dzimušie
Kategorija:Latviešu zemnieku savienības politiķi
Kategorija:Latvijas Jaunzemnieku savienības politiķi
Kategorija:Tautas padomes locekļi
Kategorija:Satversmes sapulces deputāti
Kategorija:1. Saeimas deputāti
Kategorija:2. Saeimas deputāti
Kategorija:Triju Zvaigžņu ordeņa komandieri
Kategorija:Atzinības krusta lielvirsnieki
Kategorija:Padomju represijās nogalinātie
Kategorija:Ar nāvi sodītie politiķi