Luka Modričs

Luka Modričs (, ; dzimis ) ir Horvātijas futbolists, kurš spēlē pussarga pozīcijā Itālijas A sērijas klubā AC Milan un ir kapteinis Horvātijas izlasē. Viņš spēlē galvenokārt kā centra pussargs, bet var spēlēt arī kā uzbrūkošais pussargs, vai kā balsta pussargs. Viņš tiek plaši uzskatīts par vienu no visu laiku izcilākajiem pussargiem, un kā visu laiku izcilākais horvātu futbolists.

Profesionāļa karjeru Modričs sāka Horvātijas klubā Zagrebas "Dinamo", 2003. gadā, tiekot izīrētam Bosnijas klubam Zrinjski Mostar un Horvātijas klubam Inter Zaprešić. "Dinamo" komandā viņš debitēja 2005. gadā, un, pateicoties savam sniegumam, 2008. gadā pārcēlās uz Premjerlīgas klubu Totenhemas "Hotspur", ar kuru viņš 2010. gadā aizkļuva līdz UEFA Čempionu līgas kvalifikācijai, kas komandai bija pirmā, gandrīz 50 gadu laikā. 2012. gada vasarā Modričs pievienojās Madrides "Real", par pārejas summu 30 miljonu mārciņu apmērā. Savā otrajā sezonā viņš izcīnīja 2013.—2014. gada Čempionu līgas titulu. Pēc tam, kad Zinedins Zidāns pārņēma Madrides kluba vadību 2016. gadā, Modričs bija viens no atslēgas spēlētājiem kluba triju Čempionu līgas titulu pēc kārtas izcīnīšanā, no 2015.—2016. līdz 2017.—2018. gadam. Kopumā viņš Madrides komandā ir izcīnījis 26 galvenās trofejas, tostarp, sešus UEFA Čempionu līgas titulus, četrus "La Liga" titulus un divus Copa Del Rey titulus, padarot viņu par visvairāk apbalvoto futbolistu kluba vēsturē.Includes Football League Cup

Modričs ir ieguvis vairākas individuālās balvas, tostarp, Zelta bumbu, 2018. gadā,Four appearances in UEFA Champions League, two appearances in UEFA Cup padarot viņu par pirmo spēlētāju, kurš ieguvis šo balvu, kad to kopš 2007. gada bija ieguvuši tikai Lionels Mesi vai Krištianu Ronaldu. 2019. gadā viņam tika piešķirta Zelta pēdas balva.

Horvātijas futbola izlasē Modričs debitēja  spēlē pret Argentīnas izlasi. Pirmos vārtus izlases sastāvā guva  pret Itālijas izlasi. Izlasē spēlējis 2008., 2012. un 2016. gada Eiropas čempionātos, kā arī 2006., 2014. un 2018. gada Pasaules kausa finālturnīros. 2018. gada Pasaules kausā ar izlasi izcīnīja 2. vietu un tika atzīts par turnīra labāko spēlētāju.Appearance in Croatian Football Super Cup 2022. gada Pasaules kausā viņš aizveda komandu līdz trešajai vietai. 2021. gada martā viņš kļuva par valsts vēsturē visvairāk izlasē spēļu aizvadījušo spēlētāju. Turklāt, viņš ir atzīts par Horvātijas gada labāko futbolistu divpadsmit reizes, laikā no 2007. līdz 2023. gadam.

 Agrīnā dzīve 
Luka Modričs dzimis 1985. gada 9. septembrī un uzaudzis Modriču ciematiņā, kas ir daļa no Zaton-Obrovački,Appearances in UEFA Cup ciemats, kas atrodas Velebita kalna dienvidu nogāzēs, uz ziemeļiem no Zadaras pilsētas, Horvātijas SR, toreizējās Dienvidslāvijas SFR republikā. Viņš ir Stipes Modriča, no Modričiem, un Radojkas Dopudžas, no Kruševas, netālu no Obrovacas, vecākais bērns, kuri abi sākotnēji strādāja trikotāžas fabrikā.Two appearances in Supercopa de España, one appearance in UEFA Super CupOne appearance in UEFA Super Cup, two appearances in FIFA Club World CupOne appearance in UEFA Super Cup, two appearances and one goal in FIFA Club World Cup Pirmos gadus Modričs lielākoties pavadīja sava vectēva, no tēva puses, mūra mājā, kā vārdā viņš tika nosaukts,Two appearances in Supercopa de España, one appearance in UEFA Super Cup, two appearances in FIFA Club World Cup kura atradās braucienā augšup, virs Modriču ciematiņa, un būdams piecus gadus vecs, ganīja kazas.
Tomēr, viņa bērnība sakrita ar Horvātijas karu — 1991. gadā, kad saasinājās karš, viņa ģimene bija spiesta pamest šo apgabalu. Modriča vectēvu Luku, 1991. gada decembrī, netālu no viņa mājas Modričos, nogalināja serbu nemiernieki, un pēc ģimenes aizbēgšanas, māja tika nodedzināta līdz pamatiem. Modričs kļuva par bēgli un septiņus gadus dzīvoja kopā ar ģimeni viesnīcā "Kolovare"; vēlāk viņš pārcēlās uz viesnīcu "Iž", abas Zadarā. Viņa tēvs pievienojās Horvātijas armijai kā aeromehāniķis. Tajos gados uz pilsētu krita tūkstošiem bumbu, un futbols bija veids, kā izvairīties no kara realitātes. Viņš atceras to kā grūtu laiku savai ģimenei un kaut ko tādu, kas viņu veidojis kā personību. Viņš arī sacīja, ka lielākoties nebija informēts par karu, jo draudzējās ar daudziem citiem bērniem, un viņu vecāki neļāva tam ietekmēt viņu bērnību.

Šajos sarežģītajos apstākļos Modričs sāka spēlēt futbolu, galvenokārt viesnīcas autostāvvietā. 1992. gadā viņš vienlaikus iestājās pamatskolā un sporta akadēmijā, pēdējai tiekot apmaksātai ar ģimenes nelielo naudu, kur dažkārt palīdzēja Modriča onkulis. Būdams zēns, viņu spēlēt futbolu iedvesmoja Zvonimirs Bobans un Frančesko Toti.

 Klubu karjera 

 Agrīnie gadi 
Savas ģimenes atbalstīts, Modričs piedalījās nometnēs un trenējās NK Zadar. Viņš trenējās pie trenera Domagoja Bašiča un jaunatnes akadēmijas vadītāja, Tomislava Bašiča. Tomislavs Bašičs, kuru Modričs uzskata par savu "sporta tēvu", teica, ka Modriča tēvs viņam uztaisīja apakšstilbu aizsargus no koka, jo viņiem bija maz naudas. Tomēr, Modričs vēlāk šo stāstu noliedza. Tā kā viņu uzskatīja par pārāk jaunu un vieglu, Horvātijas "smagsvars", Splitas "Hajduk", nenoslēdza ar viņu līgumu, reprezentatīvākais futbola klubs Dalmācijas reģionā. Pēc talanta parādīšanas, tostarp, jauniešu turnīrā Itālijā, Tomislavs Bašičs organizēja Modriča pāreju uz Zagrebas "Dinamo", kad Modričs bija 16 gadus vecs, 2001. gada beigās. Pēc sezonas Zagrebas "Dinamo" jauniešu komandā, Modričs 2003. gadā tika izīrēts Bosnijas Premjerlīgas komandai Zrinjski Mostar. Šajā periodā viņš izveidoja savu daudzpusīgo spēles stilu un tikai 18 gadu vecumā kļuva par Bosnijas Premjerlīgas gada spēlētāju. Modričs vēlāk teica: "Kāds, kurš var spēlēt Bosnijas Premjerlīgā, var spēlēt jebkur," atsaucoties uz tās fizisko raksturu. Nākamajā gadā viņš tika izīrēts Horvātijas komandai Inter Zaprešić. Tur viņš pavadīja vienu sezonu, palīdzot komandai sasniegt otro pozīciju Prva HNL un vietu UEFA kausa izcīņas priekšsacīkšu kārtā. Viņš arī ieguva Horvātijas Gada futbola cerības balvu 2004. gadā. Viņš atgriezās Zagrebas "Dinamo" 2005. gadā.

 Zagrebas "Dinamo" 
2005.—2006. gada sezonā Modričs parakstīja desmit gadu līgumu (viņa pirmais ilgtermiņa līgums) ar Zagrebas "Dinamo". Ar līguma peļņu viņš savai ģimenei nopirka dzīvokli Zadarā. Viņš nodrošināja vietu "Dinamo" pirmajā komandā, 31 mačā gūstot 7 vārtus, palīdzot uzvarēt līgā. 2006.—2007. gada sezonā "Dinamo" atkal uzvarēja līgā, līdzīgu ieguldījumu sniedzot Modričam. Viņš bija galvenais uzbrucēja Eduardu rezultatīvo piespēļu nodrošinātājs, kas palīdzēja Modričam iegūt Horvātijas futbola līgas gada spēlētāja balvu. Nākamajā sezonā Modričs kā komandas kapteinis, ar "Dinamo" mēģināja kvalificēties 2007.—2008. gada UEFA kausa izcīņai. Pēdējā izslēgšanas spēļu posmā Modričs realizēja sodu sitienu otrajā un izbraukuma spēlē pret Ajax; mačs pēc pamatlaika noslēdzās ar rezultātu 1:1. "Dinamo" uzvarēja mačā un izslēgšanas kārtā, ar 3:2, pēc papildlaika, ar diviem komandas biedra Mario Mandžukiča vārtiem. Tomēr, Zagrebas "Dinamo" neizdevās tikt tālāk par grupu turnīru. Savā pēdējā mājas spēlē ar klubu, Maksimiras stadionā, Modričam tika veltītas ovācijas, un līdzjutēji turēja atbalstošus plakātus. Savu četrus gadus ilgo posmu "Dinamo" komandā viņš pabeidza ar 31 vārtu guvumu un 29 rezultatīvām piespēlēm, četrās līgas sezonās, vislielāko ieguldījumu sniedzot 2007.—2008. gada sezonā, kad "Dinamo" izcīnīja otro Horvātijas kausu un kļuva par čempioniem, ar 28 punktu starpību. Par Modriču interesējās Barcelona, ​​Arsenal un Chelsea, bet viņš izvēlējās pagaidīt, līdz pametīs klubu.

 Tottenham Hotspur 

 2008—10 
Modričs piekrita pārejas noteikumiem ar Tottenham Hotspur, 2008. gada 26. aprīlī. Viņš bija pirmais no daudzajiem vasaras transfēriem galvenā trenera Huandes Ramosa vadībā, kā arī, pirmais vasaras transfērs Premjerlīgā. Kluba priekšsēdētājs, Denjels Levijs, nekavējoties aizlidoja uz Zagrebu, kad par viņu sāka interesēties arī Manchester City un Newcastle United, un pēc sešu gadu līguma parakstīšanas, "Tottenham" apstiprināja, ka samaksātā transfēra summa bija 16,5 miljoni sterliņu mārciņu, kas ir līdzvērtīga rekordsummai, par kādu 2007. gadā klubs iegādājās Darenu Bentu. Viņš ieguva kreklu ar 14. numuru, vēlāk atgādinot, ka valkāja to par godu Johanam Kruifam. Modričs debitēja Premjerlīgā 16. augustā, Riversaidas stadionā, ar 2:1 zaudējot Middlesbrough, "Spurs" pirmajā mačā, 2008.—2009. gada sezonā.

Modriča sākums "Tottenham" komandā nebija veiksmīgs. Viņš sākumā cieta no ceļgala savainojuma, un dažkārt plašsaziņas līdzekļi viņu klasificēja kā Premjerlīgai nepiemērotu spēlētāju, kā arī "Arsenal" galvenais treneris, Arsēns Vengers. Pārdomājot to, Modričs sacīja, ka šāda "kritika mudina tevi doties uz priekšu, lai parādītu cilvēkiem, ka viņi kļūdās. Varbūt es izskatos tievs, bet esmu patiešām garīgi un fiziski spēcīgs cilvēks, un man nekad nav bijušas problēmas ar savu izmēru". Tas sakrita ar viņa slikto formu, radot bažas gan viņam pašam, gan Horvātijas izlases galvenajam trenerim Slavenam Biličam. Modričs pašā sākumā spēlēja uzbrūkošā pussarga pozīcijā, pirms tika pārcelts uz kreiso "spārnu", lai spēlētu kopā ar Vilsonu Palasjosu.

Pēc trenera Harija Rednapa iecelšanas amatā, Modričam tika piešķirta vairāk pazīstamā centrālā vai kreisās malas pussarga loma, ļaujot viņam vairāk ietekmēt komandu un produktīvāk izmantot savu futbolista talantu, piemēram, spēlējot neizšķirti, 4:4, ar principiālo konkurenti, "Arsenal", 29. oktobrī. Rednaps atzina Modriča vērtību savā komandā un plānoja veidot savu jauno komandu, pamatojoties uz horvātu spēles veidotāju. Viņš guva savus pirmos vārtus "Tottenham", UEFA kausa izcīņas grupu turnīrā, 2008. gada 18. decembrī, spēlējot neizšķirti, 2:2, pret Maskavas "Spartak". Savus pirmos Premjerlīgas vārtus viņš guva 21. decembrī, izbraukumā, zaudējot Ņūkāslas "United", gūstot vārtus arī 2009. gada 2. janvārī, FA kausa izcīņas trešajā kārtā, mājās, uzvarot Wigan Athletic un 2009. gada 25. aprīlī, izbraukumā, zaudējot Mančestras "United".

Pirms 2009.—2010. gada sezonas, Rednaps par Modriču teica: "Kā man teica, viņš ir ļoti labs spēlētājs un galvenā trenera sapnis. Viņš trenējās ar lielu atdevi un nekad nesūdzās, laukumā viņš strādās gan ar bumbu, gan bez tās, un var pārspēt aizsargu ar viltību vai piespēli. Viņš varētu iekļūt jebkurā labāko četrinieka komandā". 2009. gada 29. augustā, kad "Tottenham" ar 2:1 uzvarēja Birmingemas "City", Modričs guva traumu un tika nomainīts, iespējams, ikru savainojumu. Nākamajā dienā tika apstiprināts, ka Modričs guvis mazā liela kaula lūzumu, un tika paredzēts, ka viņš nespēlēs sešas nedēļas. Viņš atgriezās 28. decembrī, Londonas derbijā, pret West Ham United, kurā "Spurs" uzvarēja ar 2:0, Modričam gūstot vārtus 11. minūtē, ar kāju, kuru viņš salauza. Viņš vēlreiz guva vārtus, mājas, uzvarā pret Everton, 2010. gada 28. februārī, un 9. maijā, izbraukumā, zaudējumā pret Burnley. 2010. gada 30. maijā Modričs parakstīja jaunu sešu gadu līgumu, kas bija spēkā līdz 2016. gadam. Pēc parakstīšanas viņš teica: ""Tottenham Hotspur" deva man iespēju spēlēt Premjerlīgā, un es vēlos ar komandu sasniegt lieliskus panākumus. Jā, ir bijuši pieprasījumi no citiem lielajiem klubiem, bet man nav intereses nekur doties. Pagājušās sezonas ierindošanās pirmajā četriniekā liecināja par to, kur esam kā klubs, un es jūtu, ka varu turpināt pilnveidoties un sasniegt visu, ko es gribu "Spurs" komandā."

 2010—12: Pēdējās sezonas Anglijā 
2010. gada 11. septembrī Modričs guva savus pirmos vārtus 2010.—2011. gada sezonā, izbraukumā, spēlējot neizšķirti, 1:1, pret West Bromwich Albion. 28. novembrī, mājas mačā, pret Liverpool, Modričs guva vārtus, kurus vēlāk atzina, ka Martins Škrtels tos iesitis pats savos vārtos. Pēc neizšķirta pret Mančestras "United", 2011. gada janvārī, White Hart Lane laukumā, Rednaps uzslavēja Modriču, sakot: "Viņš bija neticams. Lielisks. Viņš varētu spēlēt jebkurā pasaules komandā." Modričs guva vārtus arī "Tottenham" uzvarā, ar 3:2, pār Stoke City, 9. aprīlī, un 15. maijā, Anfield laukumā, realizēja 11 metru soda sitienu, uzvarot "Liverpool", ar 2:0. Modričs palīdzēja "Tottenham" sasniegt pirmo dalību UEFA Čempionu līgā. Pirmajā spēlē, pret Milānas "Inter", 20. oktobrī, San Siro laukumā, viņš savainojuma dēļ izstājās no spēles priekšlaicīgi; "Spurs" zaudēja ar 4:3, neskatoties uz Gereta Beila milzīgajām pūlēm. Atbildes spēlē, savā laukumā, 2. novembrī, viņš asistēja pirmo vārtu guvumā Rafaelam van der Vārtam, uzvarot ar 3:1. Nākamajā mačā, pret Brēmenes "Werder", Modričs guva otros vārtus. Pēc bezvārtu neizšķirta pret Milan, "Spurs" no sacensībām ceturtdaļfinālā izslēdza Madrides "Real".

Modričs 2010.—2011. gada sezonā aizvadīja 32 spēles Premjerlīgā, kurās guva trīs vārtus, atdeva divas rezultatīvas piespēles un atdeva lielāko vidējo piespēļu skaitu "Spurs" rindās (62,5), un ar 86,5% precizitāti. Sezonas beigās Modričs tika atzīts par Totenhemas "Hotspur" Gada labāko spēlētāju. Toreizējais Mančestras "United" galvenais treneris, Sers Alekss Fergusons, sacīja, ka būtu izvēlējies Modriču par tās sezonas gada labāko spēlētāju.2011. gada vidū pēc Modriča intensīvi tiecās "Tottenham" Londonas konkurente, "Chelsea", pirmoreiz izsakot piedāvājumu 22 miljonu sterliņu mārciņu apmērā, ko palielināja līdz 27 miljoniem mārciņu, no kuriem abus noraidīja "Spurs" priekšsēdētājs, Denjels Levijs. Pēc neveiksmīgajiem piedāvājumiem, Modričs paziņoja, ka atzinīgi vērtētu pārcelšanos uz citu Londonas klubu. Spekulācijas turpinājās visu vasaras transfēru periodu, kas vainagojās ar to, ka Modričs atteicās spēlēt "Tottenham" 2011.—2012. gada sezonas atklāšanas mačā, pret Mančestras "United", kas noslēdzās ar 3:0 zaudējumu. Modričs sacīja, ka viņš "nebija gatavs psiholoģiski". Transfēru loga pēdējā dienā, "Chelsea" izteica 40 miljonu mārciņu piedāvājumu, kas atkal tika noraidīts.

Pēc tam, kad neizdevās nodrošināt pāreju, "Spurs" galvenais treneris, Harijs Rednaps, lika Modričam koncentrēties uz savu spēli. 18. septembrī viņš guva savus pirmos vārtus sezonā "Tottenham" labā, ar sitienu no 25 jardiem (23 m), mājās, ar 4:0 uzvarot "Liverpool". 2012. gada 14. janvārī Modričs guva vienīgos vārtus, spēlējot neizšķirti, mājās, ar Vulverhemptonas "Wanderers". 31. janvārī, ar 3:1 uzvarot "Wigan Athletic", viņš asistēja pirmo vārtu guvumā, un guva otros, no 20 jardu attāluma (18 m). Modričs guva savus pēdējos vārtus "Tottenham" rindās 2. maijā, izbraukumā, ar 4:1 uzvarot Boltonas "Wanderers".

 Madrides "Real" 

 2012—13: Kļūstot par Madrides "Real" starta vienpadsmitnieka spēlētāju 
2012. gada 27. augustā Madrides "Real" paziņoja, ka ir vienojušies par darījumu ar "Tottenham", par aptuveni 30 miljonu mārciņu pārejas summu. Modričs ar Spānijas klubu parakstīja piecu gadu līgumu. Divas dienas vēlāk viņš debitēja Madrides "Real", pret "Barcelona", 2012. gada Supercopa de España atbildes spēlē, Santiago Bernabéu stadionā, 83. minūtē nomainot Mesutu Ezilu. "Madrid" uzvarēja mačā, Modričam iegūstot savu pirmo trofeju klubā, 36 stundas pēc tam, kad tika paziņots par līguma noslēgšanu ar viņu. Neskatoties uz pozitīvo debiju, Modričam sākumā bija grūti iejusties komandā, galvenā trenera Žuzē Mouriņu vadībā, pirmssezonas treniņu trūkuma dēļ, kurus viņš izlaida notiekošās pārejas sarunu rezultātā. Veterānu pussargu, Šavi Alonso un Sami Hedīras, klātbūtne aizsardzības vidējā līnijā, un Ezila — uzbrūkošajā vidējā līnijā, parasti atstāja Modriču ārpus starta sastāva, viņam nākot spēlē uz maiņu. Pirmos mēnešus klubā viņš lielākoties spēlēja ārpus savas pozīcijas. Savu pirmo UEFA Čempionu līgas spēli Madrides "Real" sastāvā viņš aizvadīja grupu turnīrā, 18. septembrī, pret Mančestras "City", kurā "Madrid" uzvarēja ar 3:2. 3. novembrī Modričs guva savus pirmos vārtus Madrides "Real" labā, pēdējā minūtē, uzvarot Real Zaragoza, ar 4:0, La Liga čempionātā. Viņa ievērojamākā spēle tajā gadā bija 4. decembrī, kad viņš asistēja pirmajos divos Krištianu Ronaldu un Hosē Kaljehona vārtu guvumos, ar 4:1 uzvarot "Ajax", Čempionu līgas grupu turnīrā. Gada beigās Spānijas laikraksts Marca viņu atzina par sezonas sliktāko pirkumu.

Modričs 2013. gada 2. martā sāka spēli starta sastāvā, Madrides "Real" mājas spēlē, pret sāncensi, "Barcelona". Pēc stūra sitiena viņš asistēja Serhio Ramosam, kurš 82. minūtē guva uzvaras vārtus, nodrošinot "Real" uzvaru El Clásico. 5. martā Modričs laukumā devās uz  maiņu, otrajā puslaikā, izšķirošajā Čempionu līgas izslēgšanas spēlē, pret desmit vīru sastāvā palikušo Mančestras "United", Old Trafford laukumā. "Madrid" atpaliekot ar vienu vārtu starpību, Modričs, ar tālsitienu no 25 jardu (23 m) attāluma, panāca izlīdzinājumu, un spēlēja galveno lomu atlikušajā mača daļā, kurā Madrides "Real" uzvarēja ar 2:1, iekļūstot ceturtdaļfinālā, uzvarot ar 3:2, divu spēļu summā. Šis mačs bieži tiek uzskatīts par pagrieziena punktu Modriča karjerā Madrides "Real". 16. martā viņš atkārtoja šo sniegumu pret Mallorca, izvirzot Madrides "Real" vadībā, ar tālsitienu no 30 jardiem (27 m); Madrides "Real" uzvarēja mačā ar 5:2. Modričs sāka spēli starta sastāvā abās Čempionu līgas pusfināla spēlēs, pret Dortmundes "Borussia". Pirmajā spēlē, 24. aprīlī, viņš spēlēja uzbrūkošā pussarga pozīcijā, neietekmējot mača gaitu, un komanda zaudēja ar 4:1. 30. aprīlī, atbildes spēlē, uzvarot ar 2:0, Modričs veica piespēles uzbrucējiem, radot vairākas iespējas; viņš tajā vakarā bija starp vislabāk novērtētajiem spēlētājiem. No 2013. gada marta Modriča forma un ietekme vidējā līnijā turpināja uzlaboties, izceļoties kā spēlētājam ar visvairāk piespēļu savā komandā. 8. maijā viņš asistēja no stūra sitiena, pirmo vārtu guvumā, un guva ceturtos vārtus, uzvarā, pret Málaga, ar 6:2.

 2013—15: Labākais pussargs Spānijā un La Décima 
Līdz ar jaunā galvenā trenera, Karlo Ančeloti, ienākšanu klubā, Modričs kļuva par vienu no biežākajiem komandas starta sastāva spēlētājiem, sadarbojoties vidējā līnijā ar Šavi Alonso, lai nodrošinātu aizsardzības un uzbrukuma līdzsvaru. Viņš pastāvīgi bija komandas efektīvākais piespēļu devējs, La Liga spēlē sasniedzot vidēji 90% precizitāti, kā arī, visvairāk atguva bumbu, starp saviem komandas biedriem. Savus pirmos vārtus 2013.—2014. gada sezonā viņš guva pēdējā Čempionu līgas grupas spēlē, pret Copenhagen, padarot tos par saviem piektajiem vārtiem kluba labā, no kuriem visi pieci tika gūti ārpus soda laukuma. Modričs guva savus pirmos vārtus līgas sezonā, izbraukumā, ar 3:0 uzvarot Getafe, gūstot savus sestos vārtus ārpus soda laukuma. Modričs bija laukumā, kad Madrides "Real" uzvarēja 2013.—2014. gada Spānijas Karaļa kausa izcīņā, finālā uzveicot "Barcelona", ar 2:1.

Čempionu līgas ceturtdaļfināla pirmajā spēlē, Modričs pārtvēra bumbu un asistēja Krištianu Ronaldu trešo vārtu guvumā, Madrides "Real" uzvarā, ar 3:0, savā laukumā, pret Dortmundes "Borussia". Galu galā, vārtu guvums bija izšķirošs, jo "Real" ar 2:0 zaudēja atbildes spēlē, bet tika tālāk, ar rezultātu 3:2, divu spēļu summā. Savā 100. spēlē klubā, Modričs asistēja pirmo vārtu guvumā, Čempionu līgas pusfināla atbildes spēlē, ar 4:0 uzvarot Minhenes "Bayern", palīdzot Madrides "Real" pirmo reizi 12 gadu laikā sasniegt finālu. Viņš tika iekļauts UEFA Nedēļas komandā, abās pusfināla kārtās. 24. maijā Modričs finālā vēlreiz asistēja no stūra sitiena, komandas biedram, Serhio Ramosam, kurš 93. minūtē panāca izlīdzinājumu, pret vietējo konkurenti, Madrides "Atlético". "Real" uzvarēja ar 4:1, papildlaikā, izcīnot kluba desmito Čempionu līgas titulu, vietēji zināms kā La Décima (desmitais). Viņš tika iekļauts UEFA Čempionu līgas Sezonas komandā un saņēma tās sezonas Spānijas pirmās līgas "Labākā pussarga" balvu.

2014. gada augustā Modričs parakstīja jaunu līgumu ar Madrides "Real", līdz 2018. gadam. Līdz ar Alonso aiziešanu, viņš sadarbojās ar jaunpienākušo, Toniju Krosu. Madrides "Real" 2014.—2015. gada sezonu sāka, izcīnot UEFA Superkausu, uzvarot Sevilla. Modričs divas reizes asistēja Beilam, vispirms, pret Real Sociedad, La Liga, un otrreiz, pret Basel, Čempionu līgā. Izbraukumā, uzvarā, ar 2:0, pret Villarreal, Modričs guva savus septītos vārtus ārpus soda laukuma.

Novembra beigās Modričs, starptautiskajā mačā, pret Itāliju, guva augšstilba savainojumu, kā dēļ viņš nespēlēja trīs mēnešus. Viņš atgriezās 2015. gada marta sākumā, startējot septiņos mačos. 21. aprīlī, mājās, ar 3:1 uzvarot "Malaga", viņš sastiepa labā ceļgala saites, kā dēļ viņš nespēlēja līdz maijam. Ar viņa savainojumu, beidzās Madrides "Real" 22 uzvaru sērija sezonā. Viņa prombūtne un kvalitatīva aizstājēja trūkums tika uzskatīts par galveno iemeslu Madrides "Real" nespējai uzvarēt mačos "La Liga" un Čempionu līgā. Ančeloti sacīja: "Modričs ir izlaidis lielāko daļu gada, un tas mums ir kaitējis."

 2015—17: Starp labākajiem pasaules spēlētājiem 
2015.—2016. gada sezonā Karlo Ančeloti nomainīja Rafaels Benitess, kura vadībā Modričs turpināja būt galvenais pussargu spēlētājs. Starptautiskajā mačā pret Bulgāriju, oktobrī, viņš guva cirkšņa muskuļu savainojumu, kas sākotnēji liecināja par divu līdz trīs nedēļu prombūtni. Tomēr, līdz 20. oktobrim viņš bija laicīgi atguvies, mačam pret Paris Saint-Germain.

Līdz ar jaunā galvenā trenera, Zinedina Zidāna, ienākšanu 2016. gada janvārī, plašsaziņas līdzekļos attiecības starp viņiem tika slavētas, Modriču raksturojot kā "spēles meistaru", un izšķirošo aizsardzības un uzbrukuma "savienotāju". Tas bija redzams pirmajos trīs mačos, uzvarās pret Deportivo de La Coruña un Sporting de Gijón, un neizšķirtā pret Real Betis, kurās Modričs tika slavēts par iespēju radīšanu, viņa pozicionēšanos, un kopējo sniegumu un ietekmi. 7. februārī Modričs guva uzvaras vārtus, ārpus soda laukuma, izbraukumā, ar 1:2 uzvarot Granada. Modričs regulāri devās sākumsastāvā, kad komanda uzvarēja 2015.—2016. gada Čempionu līgā, finālā pret "Atlético". Viņš tika iekļauts gan Čempionu līgas, gan "La Liga" Sezonas komandā. Otro reizi viņš saņēma arī Spānijas pirmās līgas "Labākā pussarga" balvu.

2016. gada 18. oktobrī Modričs parakstīja jaunu līgumu ar Madrides "Real", līdz 2020. gadam. Septembra vidū gūtā kreisā ceļgala savainojuma dēļ, viņš izlaida astoņus mačus, atgriežoties novembra sākumā. 18. decembrī viņš ar Madrides "Real" uzvarēja 2016. gada FIFA Klubu Pasaules kausā, saņemot Sudraba bumbu par savu sniegumu turnīra laikā. 2017. gada janvārī viņš pirmo reizi tika iekļauts UEFA Gada komandā (2016). 2017. gada 12. martā, uzvarot "Real Betis", ar 2:1, Modričs aizvadīja savu 200. maču Madrides "Real" rindās.

Modričs bija regulārs starta sastāva spēlētājs, kad Madrides "Real" uzvarēja 2016.—2017. gada "La Liga", kā arī 2016.—2017. gada UEFA Čempionu līgā, kur viņš atdeva rezultatīvu piespēli Krištianu Ronaldu otro vārtu guvumā, finālā, pret Juventus. Modričs tika iekļauts Čempionu līgas Sezonas komandā un kļuva par pirmo horvātu, kurš trīs reizes uzvarējis Čempionu līgā. Viņš arī saņēma UEFA Klubu futbola balvu kā Čempionu līgas sezonas labākais pussargs. Sacensībās par UEFA gada labākā vīriešu spēlētāja balvu, viņš ieguva ceturto vietu, savukārt, 2017. gada Zelta bumbā, piekto vietu.

 2017—18: Zelta bumba un trešais Čempionu līgas tituls pēc kārtas 
Līdz ar Hamesa Rodrigesa aiziešanu uz Minhenes "Bayern", Modričs mantoja komandas kāroto 10. numura kreklu, jaunajai, 2017.—2018. gada sezonai, nomainot savu iepriekšējo, 19. numura kreklu. Decembrī viņš ar Madrides "Real" izcīnīja 2017. gada FIFA Klubu Pasaules kausu, un par savu sniegumu saņēma Zelta bumbas balvu, kā sacensību labākais spēlētājs. Viņa pirmie vārti sezonā tika gūti 2018. gada 21. janvārī, uzvarot Akoruņas "Deportivo", ar 7:1. Tajā pašā mēnesī viņš otro reizi tika iekļauts UEFA Gada komandā (2017). Modričs bija regulārs starta sastāva spēlētājs, kad Madrides "Real" uzvarēja 2017.—2018. gada UEFA Čempionu līgā, finālā uzvarot "Liverpool", Madrides komandai izcīnot trešo titulu pēc kārtas. Par savu sniegumu visas kampaņas laikā, Modričs trešo reizi pēc kārtas tika iekļauts Čempionu līgas Sezonas komandā. Vēlāk viņš otro reizi pēc kārtas saņēma UEFA Klubu futbola balvu kā Čempionu līgas sezonas labākais pussargs.

Pateicoties viņa sniegumam klubā un izlasē, 2018. gada FIFA Pasaules kausa izcīņā, kur viņš arī saņēma Zelta bumbu, augustā un septembrī Modričs ieguva UEFA Gada labākā vīriešu spēlētāja balvu un FIFA Labākā vīriešu spēlētāja balvu, savukārt, decembrī viņš vēl ieguva Zelta bumbu, kas kļuva par pirmo reizi, kopš 2007. gada, kad balvu neieguva Lionels Mesi vai Krištianu Ronaldu, kas ar sportu saistītos cilvēkus sadalīja divās "nometnēs" par balvas ticamību. Turklāt, ne tikai kļūstot par pirmo horvātu spēlētāju, kurš ieguvis šīs balvas, Modričs bija pirmais spēlētājs, kurš tajā pašā gadā ieguva gan Pasaules kausa Zelta bumbu, gan UEFA Gada labākā vīriešu spēlētāja balvu, kopš Ronaldu, 1998. gadā, un Pasaules kausa Zelta bumbu, un FIFA Gada labākā vīriešu spēlētāja balvu, pēc Romariu, 1994. gadā. Turklāt, viņš ir pirmais spēlētājs, kurš ieguvis balvas no bijušās Dienvidslāvijas teritorijas, pirmais futbolists no Austrumeiropas, kurš ieguvis Zelta bumbu, pēc Andrija Ševčenko, 2004. gadā, un desmitais Madrides "Real" spēlētājs, kurš ieguvis trofeju. Turklāt, izcīnot trofeju, viņa līgumā tika iekļauta klauzula, kas nodrošināja viņa uzturēšanos klubā līdz 2021. gadam.

Pēc FIFA Gada labākā vīriešu spēlētāja balvas saņemšanas, Modričs paziņoja, ka tas "pierāda, ka mēs visi varam kļūt par labākajiem ar smagu darbu, centību un pārliecību, ka visi sapņi var piepildīties". Modričs veltīja Zelta bumbu "visiem spēlētājiem, kuri, iespējams, bija pelnījuši to izcīnīt, bet tas nenotika" pēdējo desmit gadu laikā, tostarp, Šavi, Andresam Injestam, Veslijam Sneideram un citiem.

 2018—21: Spānijas čempions otro reizi 
Pēc jaunā galvenā trenera, Julena Lopetegi, ierašanās, 2018. gada augustā, Modričs atgriezās pirmajā komandā kā rezervists, jo viņam pēc 2018. gada Pasaules kausa izcīņas nebija pirmssezonas treniņu. Tas ietvēra spēli, kurā viņš bija rezervists, kad viņa komanda zaudēja ar 2:4, pēc papildlaika, pret Madrides "Atlético", UEFA Superkausā. Viņa pirmais sezonas starts bija 1. septembrī, savā laukumā, ar 4:1 uzvarot Leganés, kurā viņš asistēja savas komandas trešajos vārtos, kurus guva Karims Benzemā. Viņa 100. spēle UEFA klubu turnīrā notika 19. septembrī, mājās, ar 3:0 uzvarot Roma, kurā viņš asistēja otro vārtu guvumā, kurus guva Gerets Beils. 22. decembrī Modričs izcīnīja savu trešo FIFA Klubu Pasaules kausu, gūstot pirmos vārtus un asistējot trešajos, finālā, pret Al Ain. 2019. gada 13. un 19. janvārī Modričs pirmo reizi guva vārtus divās Madrides "Real" spēlēs pēc kārtas, izbraukumā, ar 1:2 uzvarot "Real Betis", un mājās, ar 2:0 uzvarot "Sevilla". Tajā pašā mēnesī viņš trešo reizi karjerā tika iekļauts UEFA Gada komandā (2018). No 27. februāra līdz 5. martam Modričs pārdzīvoja "savu futbola dzīves grūtāko nedēļu", Madrides "Real" divreiz zaudējot "Barcelona" un "Ajax", izkrītot no Spānijas kausa izcīņas, cīņas par titulu un, attiecīgi, Čempionu līgas.

2019. gada 27. augustā apritēja septītā gadadiena kopš Modriča pievienošanās klubam. Lai gan šaubas raisīja viņa 34 gadu vecums un lēmums turpināt spēlēt izlasē, kur viņam ir nosliece uz savainojumiem, Modričs norādīja, ka vēlas "atgūt savu labāko formu šosezon". Pirmos vārtus sezonā viņš guva 5. oktobrī, mājās, ar 4:2 uzvarot "Granada". 12. novembrī viņš tika apbalvots ar Zelta pēdas balvu. 23. novembrī viņš atdeva divas rezultatīvas piespēles un guva vārtus, mājās, ar 3:1 uzvarot "Real Sociedad". 2020. gada 8. janvārī Modričs trivela stilā guva savus piektos vārtus sezonā un 100. vārtus karjerā, uzvarot Valencia, 2019.—2020. gada Supercopa de España pusfinālā, ar 3:1. 12. janvārī viņš veiksmīgi realizēja soda sitienu, kad Madrides "Real", finālā, ar 4:1 pārspēja "Atlético", pēcspēles soda sitienu sērijā. Atsākoties La Liga čempionātam, pēc trīs mēnešu pārtraukuma, COVID-19 pandēmijas dēļ, Modričs tika slavēts par to, ka viņš ir viens no Madrides "Real" labākajiem spēlētājiem, neskatoties uz viņa vecumu, kā rezultātā, daudzi plašsaziņas līdzekļi šaubījās par viņa līguma pagarināšanu ar klubu.* 






  16. jūlijā viņš asistēja Benzemā ievadvārtu guvumā, 2:1 uzvarā, pār "Villarreal", Madrides "Real" nodrošinot līgas čempionu titulu.

2020. gada 21. oktobrī viņš guva savus pirmos vārtus 2020.—2021. gada sezonā, Čempionu līgā, ar 3:2 zaudējot Doneckas «Shakhtar». Vārtu guvums padarīja viņu par ceturto spēlētāju kluba vēsturē, kurš guvis vārtus 35 un vairāk gadu vecumā, līdzās Alfredo Di Stefano, Ferencam Puškāšam un Fransisko Hento. UEFA to atzina par nedēļas labāko vārtu guvumu. Trīs dienas vēlāk viņš devās laukumā no rezervistu soliņa, gūstot savus pirmos Clásico vārtus trivela stilā, Madrides "Real" ar 3:1 pieveicot "Barcelona". 2021. gada 25. maijā viņš pagarināja līgumu ar Madrides "Real" līdz 2022. gadam.

 2021—pašlaik: Ceturtais "La Liga", piektais Čempionu līgas un otrais Karaļa kausa tituls 
2021.—2022. gada sezonā, 2021. gada 24. oktobrī, Modričs aizvadīja savu 400. spēli Madrides "Real" rindās, uzvarot Clásico, ar 2:1. 30. oktobrī Modričs pirmo reizi bija Madrides "Real" kapteinis, un asistēja uzvaras vārtu guvumā, pēc tam, kad Marselu viņam atdeva kapteiņa aproci, kad tika nomainīts, uzvarā pār Elche, ar 2:1. 2021. gada 7. decembrī viņš aizvadīja savu 100. Čempionu līgas spēli un tika atzīts par spēles labāko spēlētāju, uzvarot Milānas "Inter", ar 2:0. 2022. gada 16. janvārī viņš guva pirmos vārtus 2022. gada Supercopa de España finālā un tika atzīts par spēles labāko spēlētāju, Madrides "Real", ar 2:0 pieveicot Bilbao "Athletic". Vārtu guvums padarīja viņu par vecāko vārtu guvēju sacensību vēsturē. 5. martā Modričs asistēja un guva vārtus ārpus soda laukuma, uzvarot "Real Socidedad", ar 4:1. 6. un 12. aprīlī Modričs atdeva rezultatīvas piespēles abās Čempionu līgas ceturtdaļfināla spēlēs, ar 5:4 uzvarot "Chelsea". Uzslavēts par sniegumu uzbrukumā un aizsardzībā abās spēlēs, un par tālo rezultatīvo piespēli Rodigu, trivela stilā, izšķirošajā brīdī, atbildes spēlē, tika atzīts par spēles labāko spēlētāju, kā arī, UEFA balsojumā, par nedēļas labāko spēlētāju. Elijs Makoists viņa rezultatīvo piespēli Rodigu nodēvēja par "desmitgades piespēli", bet Tjerī Anrī kā "pilnīgi ideālu, un to bija vienkārši lieliski skatīties". 30. aprīlī viņš kopā ar Madrides "Real" izcīnīja 35. un savu trešo Spānijas čempionu titulu, 4. maijā viņš un Madrides "Real" uzvarēja papildlaikā, atbildes spēlē, pret "Manchester City", un 28. maijā viņš izcīnīja savu 5. titulu, Čempionu līgas finālā. Sesto reizi karjerā viņš tika iekļauts UEFA Čempionu līgas Sezonas komandā. 2022. gada 8. jūnijā viņš pagarināja līgumu līdz 2023. gadam.

2022. gada 20. augustā Modričs guva savus pirmos vārtus sezonā un atdeva rezultatīvu piespēli, La Liga spēlē, izbraukumā, ar 4:1 uzvarot Vigo "Celta". 6. septembrī viņš guva vārtus savā pirmajā tās sezonas Čempionu līgas spēlē, izbraukumā, ar 3:0 pārspējot Celtic, kļūstot par astoto Madrides "Real" spēlētāju, kurš aizvadījis 100 spēles šajā turnīrā. 11. septembrī viņš kļuva par trešo Madrides "Real" spēlētāju, pēc Puškāša un Fransisko Bujo, kurš aizvadījis 100 spēles, būdams vecāks par 35 gadiem. 6. maijā viņš ar komandu uzvarēja Osasuna, Karaļa kausa izcīņas finālā, ar 2:1, iegūstot savu otro trofeju šajā turnīrā. Jūnijā viņš pagarināja līgumu līdz 2024. gadam.

2023.—2024. gada sezonā, līdz ar Benzemā aiziešanu, Modričs kļuva par komandas vicekapteini, bet arī sāka saņemt mazāku spēles laiku starta vienpadsmitniekā, jo mainījās sastāvs un konkurence ar jaunākiem spēlētājiem, kā Federiko Valverde, Džūds Belingems, Eduardo Kamavinga, Oreljēns Čuamenī un Dani Sevaljoss. 28. oktobrī Modričs nāca uz maiņu otrajā puslaikā un aizvadīja savu 500. spēli Madrides "Real" rindās visos turnīros, izbraukumā, ar 2:1 uzvarot "Barcelona", atdodot rezultatīvu piespēli pēdējā minūtē, kad Belingems guva uzvaras vārtus. 27. novembrī, izbraukumā, ar 3:0 uzvarot Cadiz, Modričs uzstādīja rekordu, aizvadot visvairāk spēļu klubā pēc 35 gadu vecuma, 161 spēli, pārspējot iepriekšējo rekordu, kas viņam piederēja kopā ar Pako Bujo. 2024. gada 30. aprīlī Modričs nāca uz maiņu Čempionu līgas pusfināla pirmajā spēlē, pret Minhenes "Bayern", un 38 gadu un 234 dienu vecumā laboja rekordu kā vecākais Madrides "Real" spēlētājs, kurš piedalījies turnīrā, par piecām dienām pārspējot Puškāšu. Dažas dienas vēlāk, 4. maijā, viņš, 38 gadu un 238 dienu vecumā, kļuva par vecāko spēlētāju, kurš piedalījies "La Liga" Madrides "Real" komandā, pārspējot vēl vienu Puškāša rekordu, uzvarot "Cádiz", ar 3:0. Turklāt, viņš pēc šīs uzvaras izcīnīja savu ceturto La Liga titulu ar Madrides "Real", tādējādi sasniedzot Marselu, Karima Benzemā un Načo rekordu kā kluba visvairāk apbalvotais spēlētājs, ar 25 trofejām. Viņš pagarināja savu rekordu ar savu 26. trofeju, Čempionu līgas finālā, pēc uzvaras ar 2:0, pret Dortmundes "Borussia", tāpat kā Načo. Viņš arī kļuva par pirmo spēlētāju, kurš kopā ar Dani Karvahalu uzvarējis sešos turnīra finālos.

 Starptautiskā karjera 
Savu starptautisko karjeru Modričs sāka jauniešu līmenī, spēlējot Horvātijas U-15, U-17, U-18, U-19 un U-21 izlasēs. Viņš debitēja 2001. gada martā, Martina Novoselača trenētajā U-15 izlasē, taču, neskatoties uz viņa talantu un psiholoģisko briedumu, viņš nekļuva par regulāru sākumsastāva un vadošo spēlētāju, kamēr nebija fiziski nostiprinājies, debitējot U-18 izlasē. Novoselačs viņu uzskata par paraugu visiem jaunajiem spēlētājiem, jo ​​tas ir pakāpeniska un nepārtraukta darba un pūļu, kā arī talanta, rezultāts. Modričs Horvātijas pieaugušo izlases sastāvā debitēja 2006. gada 1. martā, draudzības spēlē, pret Argentīnu, Bāzelē, kurā Horvātija uzvarēja ar 3:2.

 2006—2008: Pirmie nozīmīgākie turnīri 
Modričs aizvadīja divas spēles 2006. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīrā, kā rezervists, grupu turnīrā, pret Japānu un Austrāliju. Līdz ar jaunā galvenā trenera, Slavena Biliča, iecelšanu amatā, Modričs izpelnījās lielāku atzinību starptautiskā līmenī; viņš guva savus pirmos vārtus Horvātijas izlases draudzības spēlē, ar 2:0 pārspējot pasaules čempioni Itāliju, 2006. gada 16. augustā, Livorno.

Modriča sniegums nodrošināja viņam regulāru vietu izlasē, un viņš veiksmīgi piedalījās Horvātijas UEFA Euro 2008 kvalifikācijas kampaņā, ieskaitot uzvaras mājās un izbraukumā, pret Angliju. Kā jaunam pussargam, no Modriča tika gaidīts daudz; viņš bieži tika saukts par "horvātu Kruifu". Modričs guva Horvātijas pirmos vārtus Euro 2008, 2008. gada 8. jūnijā, realizējot 11 metru soda sitienu, gūstot 1:0 uzvaru pret mājiniekiem, Austriju,  kļūstot par komandas visu laiku jaunāko vārtu guvēju Eiropas čempionātā (22 gadu un 273 dienu vecumā). Tas bija arī ātrākais jebkad piešķirtais un realizētais soda sitiens Eiropas čempionātu vēsturē. Turnīrā viņš turpināja atstāt iespaidu un tika nosaukts par UEFA Spēles labāko spēlētāju, Horvātijas nākamajā mačā, kad viņi uzvarēja vienu no favorītiem un turnīra finālisti, Vāciju. Ceturtdaļfinālā, pret Turciju, Modričs izmantoja veterāna, turku vārtsarga, Rišti Rečbera, kļūdu, un, kad papildlaikā bija atlikusi viena minūte, izdarīja centrējumu komandas biedram, Ivanam Klasničam, kurš guva pirmos vārtus, taču Semihs Šentirks gandrīz uzreiz panāca izlīdzinājumu Turcijas labā. Sekojošā soda sitienu sērijā, Modriča sitiens bija neprecīzs, un viņam neizdevās realizēt pirmo 11 metru soda sitienu, un Turcija uzvarēja sērijā ar 3:1. Sacensību noslēgumā, Modričs tika iekļauts UEFA Turnīra komandā, kļūstot tikai par otro horvātu, kurš izpelnījies šo godu, aiz Davora Šukera.

 2008—2016 
2010. gada Pasaules kausa kvalifikācijas spēlēs Modričs guva trīs vārtus, pret Kazahstānu, Andoru un Ukrainu, tikpat cik Ivica Oličs, Ivans Rakitičs un Eduardu. Komanda nespēja kvalificēties, par punktu atpaliekot no otrajā vietā esošās Ukrainas. Pēc piedalīšanās visās UEFA Euro 2012 kvalifikācijas spēlēs un gūstot vārtus pret Izraēlu, Modričs startēja visās trijās Horvātijas grupu turnīra spēlēs, pret Īriju, Itāliju un Spāniju, taču komandai neizdevās tikt tālāk. Viņa ievērojamākais sniegums bija pret Spāniju. Neaizmirstamākais mača brīdis bija, kad Modričs ieguva bumbu pie laukuma centra līnijas, aizmūkot no Spānijas pussargu trio, skrienot pa labo malu, sasniedzot soda laukumu, kur viņš izvairījās no aizsarga un trivela stilā izdarīja centrējumu no 18 jardiem (16 m) Ivanam Rakitičam, bet Ikers Kasiljass šo mēģinājumu atvairīja. Tā kā Horvātija netika tālāk par grupu turnīru, Modričs netika iekļauts"Turnīra komandā", lai gan The Daily Telegraph viņu iekļāva labāko vienpadsmitniekā līdz pusfinālam, un viņa spēlēšanu atzinīgi novērtēja kritiķi.
Pēc izslēgšanas spēlēm, Modričs ar Horvātijas izlasi kvalificējās 2014. gada Pasaules kausam. Viņi iekļuva A grupā, ar mājinieci, Brazīliju, Meksiku un Kamerūnu. Horvātija pirmo maču aizvadīja pret Brazīliju, kurā zaudēja ar 3:1, un Modričs guva nelielu pēdas savainojumu. Otrajā mačā Horvātija ar 4:0 uzvarēja Kamerūnu, taču neiekļuva izslēgšanas spēlēs, pēc zaudējuma Meksikai, ar 3:1, neskatoties uz lielajām Horvātijas preses un sabiedrības cerībām.

Euro 2016 kvalifikācijā Modričs guva savus pirmos vārtus Horvātijas izlasē pēdējo trīs gadu laikā, pirmos, pret Maltu, savā 29. dzimšanas dienā, ar tālsitienu, pēc tam, soda sitienu pret Azerbaidžānu. 2015. gada 3. martā Modričs pirmo reizi bija Horvātijas izlases kapteinis, izbraukumā spēlējot neizšķirti pret Azerbaidžānu. Pašā turnīrā Modričs guva uzvaras vārtus Horvātijas izlases pirmajā grupu turnīra spēlē, pret Turciju. Tādējādi, viņš kļuva par pirmo horvātu, kurš guvis vārtus divu atsevišķu Eiropas čempionātu finālturnīros, iepriekš 2008. gadā gūstot vārtus pret Austriju. Viņš tika atzīts par mača labāko spēlētāju. Modričs bija spiests izlaist izšķirošo spēli pret Spāniju, 21. jūnijā, neliela muskuļu savainojuma dēļ. Tomēr, Horvātija uzvarēja un ieņēma pirmo vietu grupā, bet astotdaļfinālā, papildlaikā, ar 0:1 zaudēja Portugālei.

 2016—2018: 2018. gada Pasaules kausa Zelta bumba 
Horvātijas 2018. gada Pasaules kausa kvalifikācijas kampaņā, Modričs kļuva par jauno komandas kapteini, pēc Darijo Srna karjeras noslēgšanas izlasē. Horvātija veiksmīgi sāka kampaņu, tomēr, pēc 1:0 zaudējumiem pret Islandi un Turciju, un neizšķirta, 1:1, pret Somiju (kurā Modričs aizvadīja savu 100. spēli izlasē), Horvātijas kvalifikācija turnīram tika nopietni apdraudēta. Tas lika Modričam publiski paziņot, ka viņš neuzticas trenerim, Antem Čačičam. Drīz Čačiču nomainīja Zlatko Daličs, pirms Horvātijas pēdējās kvalifikācijas spēles, izbraukumā, pret Ukrainu, kuru Horvātija uzvarēja ar 2:0 un izcīnīja vietu izslēgšanas spēlēs. Modričs otrajā kvalifikācijas kārtā realizēja soda sitienu, uzvarot Grieķiju, ar 4:1, ļaujot viņa komandai kvalificēties Pasaules kausam.
Horvātija iekļuva D grupā, kopā ar Argentīnu, Islandi un Nigēriju. Turnīra laikā Modričs, kopā ar Ivanu Rakitiču un Mario Mandžukiču, tika saukts par Horvātijas otro "Zelta paaudzi". Horvātijas pirmajā spēlē, uzvarā pret Nigēriju, Modričs vēlreiz veiksmīgi realizēja soda sitienu un tika atzīts par mača labāko spēlētāju. Viņš guva vārtus arī nākamajā Horvātijas uzvarā, pār Argentīnu, ar 3:0, pēc tālsitiena no 25 jardiem (23 metriem), arī tiekot atzītam par mača labāko spēlētāju. Pēc dalības pēdējā grupu turnīra spēlē, pret Islandi, ar savu sniegumu turnīra pirmajā kārtā, FourFourTwo, The Daily Telegraph un ESPN atzina viņu kā grupu turnīra labāko spēlētāju.

Astotdaļfinālā, pret Dāniju, 1. jūlijā, rezultātam esot neizšķirtam, 1:1, Modričs pagarinājuma otrajā puslaikā radīja vārtu gūšanas iespēju Antem Rebičam, kurš tika nogāzts soda laukumā; Modričs devās izpildīt 11 metru soda sitienu, taču to atvairīja Kaspers Šmeihels. Tomēr, Modričam sekojošajā soda sitienu sērijā izdevās realizēt savu soda sitienu, un Horvātija iekļuva nākamajā kārtā, pēc uzvaras, ar 3:2, soda sitienos. Ceturtdaļfinālā, pret mājinieci Krieviju, 7. jūlijā, Modričs, pēc stūra sitiena, izdarīja rezultatīvu piespēli papildlaikā Domagojam Vidam, un vēlreiz guva vārtus uzvarošajā soda sitienu sērijā, pēc neizšķirta, 2:2; viņš trešo reizi turnīrā tika atzīts par mača labāko spēlētāju. Pusfinālā, pret Angliju, 11. jūlijā, Horvātija, pēc uzvaras papildlaikā, ar 2:1, pirmo reizi vēsturē iekļuva Pasaules kausa finālā. Lai gan 15. jūlija finālā Horvātiju ar 4:2 pārspēja Francija, Modričam tika piešķirta Zelta bumba kā turnīra labākajam spēlētājam, un tika iekļauts Turnīra komandā. Pēc komandas milzīgās uzņemšanas Zagrebā, Modriču un viņa komandas biedrus, Danijelu Subašiču, Šimi Vrsaļko un Dominiku Livakoviču, savā dzimtajā pilsētā, Zadarā, sagaidīja desmitiem tūkstošu cilvēku.

Modričs piedalījās visās četrās 2018.—2019. gada UEFA Nāciju līgas spēlēs, kad Horvātija ierindojās savas grupas pēdējā vietā, pēc vēsturiskas 6:0 sagrāves izbraukumā, pret Spāniju, septembrī, un 2:1 zaudējuma, pret Angliju, Vemblija stadionā, 2018. gada novembrī.

 2019—2022: 2022. gada Pasaules kausa izcīņas Bronzas bumba 
Euro 2020 kvalifikācijā, Modričs guva divus vārtus; soda sitienu izbraukumā, neizšķirtā, 1:1, ar Azerbaidžānu un mājas spēlē, ar 3:0 uzvarot Ungāriju, Horvātijai ierindojoties grupas augšgalā un kvalificējoties turnīram. Tomēr, COVID-19 pandēmijas dēļ, turnīrs tika pārcelts par gadu. 2021. gada 24. martā Modričs aizvadīja 134. spēli izlasē, 2022. gada Pasaules kausa kvalifikācijā, ar 1:0 piekāpjoties Slovēnijai, panākot Darijo Srna, kā visvairāk spēļu aizvadījušais spēlētājs komandas vēsturē. Trīs dienas vēlāk, Pasaules kausa izcīņas kvalifikācijas uzvarā, ar 1:0, pār Kipru, viņš pārspēja Srna rekordu.

Modričs tika iekļauts komandā, UEFA Euro 2020 turnīram, 17. maijā. Neraugoties uz Horvātijas slikto sniegumu pirmajās divās grupu turnīra spēlēs, Modričs tika atzīts par mača labāko spēlētāju otrajā, 18. jūnijā cīnoties neizšķirti, 1:1, ar Čehiju. Četras dienas vēlāk, uzvarā pār Skotiju, ar 3:1, viņš trivela guva Horvātijas otros vārtus un nodrošināja Ivanam Perišičam rezultatīvu piespēli trešo vārtu guvumā, Horvātijai iekļūstot astotdaļfinālā. Modriča vārti padarīja viņu par Horvātijas izlases visu laiku vecāko Eiropas čempionātu vārtu guvēju (35 gadu un 286 dienu vecumā), vienlaikus saglabājot jaunākā vārtu guvēja rekordu, ko viņš uzstādīja 2008. gadā.

2022. gada Pasaules kausa kvalifikācijas laikā, Modričs septiņās spēlēs trīsreiz guva vārtus un divreiz asistēja. 2022. gada 13. jūnijā viņš 2022.—2023. gada UEFA Nāciju līgas A divīzijā realizēja 11 metru soda sitienu, izbraukumā, ar 1:0 uzvarot Franciju, tādējādi, Horvātijai tā bija pirmā uzvara pret viņiem. 25. septembrī viņš guva ievadvārtus pēdējā grupas spēlē, un ar 3:1, izbraukumā, uzvarēja Austriju, palīdzot komandai iekļūt 2023. gada UEFA Nāciju līgas finālturnīrā. 9. novembrī Modričs tika izvēlēts Horvātijas izlases galīgajā sastāvā, 2022. gada FIFA Pasaules kausam. Pirmajā un trešajā grupu turnīra spēlē, pret Maroku un Beļģiju, viņš tika atzīts par mača labāko spēlētāju. Viņš kļuva par pirmo spēlētāju, kurš trīs dažādās desmitgadēs spēlējis gan Eiropas čempionātā, gan Pasaules kausa izcīņā. Astotdaļfinālā un ceturtdaļfinālā Horvātija, pēc soda sitienu sērijām, uzvarēja Japānu un Brazīliju, Modričam gūstot vārtus soda sitienu sērijā pret Brazīliju, un, esot Horvātijas izlases kapteinim otrajā Pasaules kausa pusfinālā pēc kārtas, kurā viņi ar 3:0 zaudēja Argentīnai. Spēlē par trešo vietu, Horvātija ar 2:1 uzvarēja Maroku, Modričam iegūstot Bronzas bumbu.

 2023: Euro 2024 kvalifikācija un Nāciju līgas finālturnīrs 
2023. gada 25. martā, UEFA Euro 2024 kvalifikācijas spēlē pret Velsu, Modričs kļuva par visu laiku vecāko spēlētāju, kurš aizvadījis spēli Horvātijas izlasē — 37 gadu, 6 mēnešu un 16 dienu vecumā, pārspējot Dražena Ladiča rekordu 1999. gadā.

2023. gada 14. jūnijā Modričs tika plaši slavēts par viņa sniegumu 2023. gada UEFA Nāciju līgas finālturnīra pusfinālā, aizvedot Horvātiju līdz uzvarai pār Nīderlandi (4—2, pēc papildlaika), De Kuip laukumā, Roterdamā. Mačā Modričs ieguva tiesības izpildīt 11 metru soda sitienu, kad viņu nogāza Kodijs Gakpo, kuru realizēja Andrejs Kramaričs. Spēles papildlaikā viņš asistēja Bruno Petkovičam un pats realizēja 11 metru soda sitienu. Pēc tam Modričs tika atzīts par mača labāko spēlētāju. Modričs ieguva otro vietu, kad Horvātija finālā ar 5:4 piekāpās Spānijai pēcspēles 11 metru soda sitienu sērijā, no kuriem vienu viņš realizēja, spēlei beidzoties neizšķirti, 0:0, pēc pagarinājuma.

 2024: Euro 2024 
2024. gada 20. maijā Modričs tika iekļauts izlasē, dalībai UEFA Euro 2024. Viņš kļuva par vienu no tikai trim spēlētājiem, kas piedalījušies piecos Eiropas čempionātos. Pēdējā grupu turnīra spēlē pret Itāliju, viņa 11 metru soda sitienu atvairīja Džanluidži Donnarumma, taču minūti vēlāk guva vārtus, kļūstot par vecāko vārtu guvēju Eiropas sacensībās, par 32 dienām pārspējot Ivicu Vastiču. Tomēr, viņam tika piešķirta mača labākā spēlētāja balva, neskatoties uz to, ka Matija Dzakanji spēles papildlaikā izlīdzināja rezultātu, kas noveda pie neizšķirta, 1:1, izslēdzot viņa komandu no turnīra.

 Spēlētāja profils 

 Spēles stils 
Modričs ir neliela auguma un tehniski apdāvināts pussargs, kurš parasti spēlē kā radošs spēles veidotājs un nosaka spēles tempu, kontrolējot bumbu no laukuma vidus. Daudzi futbola eksperti, galvenie treneri un citi spēlētāji slavējuši viņu par viņa ātrajām piespēlēm un tālsitieniem, ko viņš bieži vien izpilda trivela tehnikas stilā, gan par nosvērtību un spēju izvairīties no pretinieku mēģinājumiem atgūt bumbu. Viņš ir arī ievērojams ar savu taktisko inteliģenci un daudzpusību gan uzbrukumā, gan aizsardzībā, kā arī, ar savu spēles redzējumu un darba apjomu. Viņš ir arī efektīvs standartsituāciju, īpaši, stūra sitienu vai brīvsitienu, izpildītājs.

Modričs ir bijis Madrides "Real" un Horvātijas izlases panākumu neatņemama sastāvdaļa; viņš ir ieguvis daudzus individuālus apbalvojumus par ieguldījumu kluba un izlases labā. Viņš ar savu spēles stilu ir izpelnījies vairākas iesaukas no plašsaziņas līdzekļu un fanu puses, tostarp, "vidējās līnijas maestro", "burvis" un citas.

 Citu uztverē 
Modričs tiek plaši uzskatīts par vienu no visu laiku labākajiem, vispusīgākajiem un efektīvākajiem pussargiem. Savas futbola inteliģences, prasmju un godīgās spēles dēļ, viņš tika salīdzināts ar Polu Skoulzu, Šavi, Andresu Injestu un Andrea Pirlo. Jaunībā viņš tika salīdzināts arī ar Johanu Kruifu, savukārt, viņa galvenie elki bija tautietis, Zvonimirs Bobans, un itālis, Frančesko Toti.

Viņš tiek slavēts par to, ka ir būtiska savas komandas uzvaru sastāvdaļa, īpaši svarīgākajos turnīros. Piemēram, viņa sniegums pret PSG, UEFA Čempionu līgas astotdaļfināla otrajā spēlē, 2022. gadā, tika nodēvēts par vienu no "dominējošākajiem pussarga sniegumiem". Viņš tika slavēts par pieskārieniem bumbai, spēles veidošanas prasmēm, piespēlēm, aizsardzību un redzējumu, viņa pūlēm esot būtiskām Madrides "Real" uzvarā. Vēl viens mačs, kurā viņš guva atzinību, bija 2022. gada FIFA Pasaules kausa izcīņā, kur Modričs nodrošināja vēl vienu izcilu sniegumu, palīdzot Horvātijai ceturtdaļfinālā pārspēt favorīti, Brazīliju.

Viņš ir ticis pastāvīgi slavēts no šī sporta pieredzējušākajiem galvenajiem treneriem, tostarp, Johana Kruifa, Aleksa Fergusona, Pepa Gvardiolas un Svena Jērana Ēriksona. No tiem, kas viņu trenēja, Žuzē Mouriņu teica, ka vēlējās Modriču Madrides "Real", dēļ viņa spēles ietekmes, taktiskā līmeņa un tāpēc, ka viņam ir "tā mākslinieciskā izjūta". Karlo Ančeloti uzteica Modriča tehniku ​​un daudzpusību, padarot viņu par "vienu no labākajiem pussargiem pasaulē šobrīd, jo viņš var spēlēt vairāk nekā vienā pozīcijā". Zinedins Zidāns iekļāva viņu savā labāko vienpadsmitniekā, un 2016. gadā prognozēja, ka Modričs varētu iegūt Ballon d'Or. Slavens Biličs sacīja, ka Modričs "ir spēlētājs, kurš padara citus labākus, viņi visi gūst labumu no viņa klātbūtnes komandā. Viņš nav savtīgs, viņš spēlē komandas labā... viņš ir izcils spēlētājs; labs aizsardzībā, labs uzbrukumā — izskatās tā, it kā viņš būtu dzimis ar bumbu pie kājām."

Viņa tautieši, tostarp, tādi cilvēki kā Roberts Prosinečki un Davors Šukers, Modriču vienbalsīgi uzskata par visu laiku labāko horvātu futbolistu. Predrags Mijatovičs viņu uzskatīja par labāko futbolistu Balkānu vēsturē, kamēr Andress Injesta, Andrijs Ševčenko, Rio Ferdinands, Jans Oblaks un citi viņu nosauca par vienu no izcilākajiem pussargiem, kas jebkad spēlējuši futbolu.

Tiek uzskatīts, ka viņa starptautiskā atpazīstamība palīdzēja Horvātijas valsts zīmola veidošanā, Zadaras zīmola veidošanā un Horvātijas futbola izlases turpmākajā atpazīstamībā viņa kapteiņa amatā.Duvnjak, Katarina (2020). Brendiranje nogometaša — studija slučaja Luke Modrića  [Branding of Football Players: The Case of Luka Modrić] (Thesis) (in Croatian). Faculty of Political Sciences, University of Zagreb. pp. 26—33.Mamić, Josipa (2019). Analiza marketinške komunikacije — Hrvatska nogometna reprezentacija u Rusiji 2018  [Marketing Communication Analysis — Croatian Football Team in Russia 2018] (Thesis) (in Croatian). Zaprešić: Veleučilište s pravom javnosti Baltazar Zaprešić.

 Personīgā dzīve 
Modričs apprecējās ar Vanju Bosniču, 2010. gada maijā, Horvātijas galvaspilsētā, Zagrebā, privātā ceremonijā, pēc četrus gadus ilgas satikšanās, un gadu vēlāk — Katoļu baznīcā. Viņiem ir trīs bērni. Modričs ir austrāliešu futbolista, Marka Vidukas, brālēns, un Mateo Kovačiča dēla, Ivana, krusttēvs. Modričs parasti izvairās no publicitātes ārpus futbola.

2019. gada beigās Modričs izdeva savu autobiogrāfiju Moja igra (Mana spēle), kuras līdzautors bija ievērojamais horvātu—itāļu sporta žurnālists Roberts Matteoni. Īpašs uzsvars autobiogrāfijā tika likts uz Modriča bērnību, uzaugšanu kara apstākļos un futbolista karjeras attīstību, kuras pamattēmas bija futbols, ģimene un draugi.Džakmić, Vehmir (2020). Narativ djetinjstva u autobiografiji Luke Modrića  [The Narrative of Childhood in the Autobiography of Luka Modrić] (Thesis) (in Croatian). Faculty of Political Sciences, University of Zagreb.

 Juridiskas problēmas 
2018. gada martā Modričs tika pieaicināts kā liecinieks tiesas procesā par piesavināšanos un izvairīšanos no nodokļu nomaksas, pret bijušo Zagrebas "Dinamo" vadītāju, Zdravko Mamiču. 2000. gadu vidū Modričs parakstīja vairākus līgumus ar Mamiču, lai spēlētu Zagrebas "Dinamo". Modričs lielāko daļu savas "Tottenham" pārejas maksas atdeva Mamičam, jo ​​viņš bija pārejas starpnieks un sniedza Modričam finansiālu atbalstu jau karjeras sākumā. Neskatoties uz to, ka 2017. gadā viņš paziņoja, ka līguma pielikuma punktu parakstījis desmit gadus iepriekš, viņš savā liecībā norādīja, ka to parakstījis 2004. gadā, savā pirmajā līguma gadā. Modričam tika izvirzītas apsūdzības nepatiesas liecības sniegšanā. Stājoties tiesas priekšā, viņš teica: "Es ierados šeit, lai aizstāvētu sevi un teiktu patiesību, kā jau katru reizi līdz šim. Mana sirdsapziņa ir tīra." Horvātijas Futbola federācija atbalstīja Modriču, bet daļa Horvātijas sabiedrības, vīlušies par korupciju Horvātijas futbolā, iespējamo nepatiesās liecības sniegšanu uztvēra kā Mamiča aizstāvību un kritizēja Modriču. Daži starptautiski ziņu izdevumi viņu slavēja par to, ka viņš tika galā ar saspīlējumu, kas saistīts ar viņa juridisko situāciju, piedaloties kopā ar Horvātijas izlasi 2018. gada FIFA Pasaules kausa izcīņā. 2018. gada oktobrī un decembrī Horvātijas tiesas noraidīja apsūdzību par nepatiesas liecības sniegšanu.

 Karjeras statistika 

 Klubos 
Atjaunots 2024. gada 1. jūnijā
+KlubsSezonaLīgaNacionālais kaussLīgas kaussKontinentālsCitsKopāDivīzijaSpēlesVārtiSpēlesVārtiSpēlesVārtiSpēlesVārtiSpēlesVārtiSpēlesVārtiDinamo Zagreb2003—04Prva HNL0000———002004—05Prva HNL7010———802005—06Prva HNL32710———3372006—07Prva HNL30671—60114482007—08Prva HNL251381—123—4517Kopā9426172—1831113032Zrinjski Mostar (īre)2003—04Bosnijas un Hercegovinas Premjerlīga258————258Inter Zaprešić (īre)2004—05Prva HNL184————184Tottenham Hotspur2008—09Premier League343214041—4452009—10Premier League2537000——3232010—11Premier League323200091—4342011—12Premier League364300021—415Kopā1271314140153—16017Real Madrid2012—13La Liga33380—111105342013—14La Liga34160—111—5122014—15La Liga16100—60302512015—16La Liga32200—121—4432016—17La Liga25120—110304112017—18La Liga26120—111404322018—19La Liga34330—60314642019—20La Liga31310—61214052020—21La Liga35500—121104862021—22La Liga28220—130214532022—23La Liga33440—102505262023—24La Liga32210—110204622024—25La Liga0000—000000Kopā35928290—120826353439Karjerā kopā623796034015314274867100

 Izlasē 
Atjaunots 2024. gada 24. jūnijā
+IzlaseGadsSpēlesVārti200612220071012008113200931201080201191201290201310020141122015402016812017812018152201992202060202113420221632023101202462Kopā17826

Rezultāts, skatoties no Horvātijas skatupunkta, vārtu kolonna parāda rezultātu pēc katriem Modriča gūtajiem vārtiem.
+Lukas Modriča izlasē gūto vārtu uzskaitījumsNr.DatumsStadionsPretinieksVārtiRezultātsTurnīrs12006. gada 16. augustsArmando Piki stadions, Livorno, Itālija2—02—0Draudzības spēle22006. gada 7. oktobrisMaksimiras stadions, Zagreba, Horvātija7—07—0UEFA Euro 2008 kvalifikācija32007. gada 7. februārisKantridas stadions, Rijeka, Horvātija2—02—1Draudzības spēle42008. gada 8. jūnijsErnst-Happel-Stadion, Vīne, Austrija1—01—0UEFA Euro 200852008. gada 6. septembrisMaksimiras stadions, Zagreba, Horvātija2—03—02010. gada Pasaules kausa kvalifikācija62008. gada 15. oktobrisMaksimiras stadions, Zagreba, Horvātija3—04—02010. gada Pasaules kausa kvalifikācija72009. gada 6. jūnijsMaksimiras stadions, Zagreba, Horvātija2—22—22010. gada Pasaules kausa kvalifikācija82011. gada 6. septembrisMaksimiras stadions, Zagreba, Horvātija1—13—1UEFA Euro 2012 kvalifikācija92014. gada 9. septembrisMaksimiras stadions, Zagreba, Horvātija1—02—0UEFA Euro 2016 kvalifikācija102014. gada 13. oktobrisStadion Gradski vrt, Osijeka, Horvātija5—06—0UEFA Euro 2016 kvalifikācija112016. gada 12. jūnijsParc des Princes, Parīze, Francija1—01—0UEFA Euro 2016122017. gada 9. novembrisMaksimiras stadions, Zagreba, Horvātija1—04—12018. gada Pasaules kausa kvalifikācija132018. gada 16. jūnijsKaļiņingradas stadions, Kaļiņingrada, Krievija2—02—02018. gada FIFA Pasaules kauss142018. gada 21. jūnijsŅižņijnovgorodas stadions, Ņižņijnovgoroda, Krievija2—03—02018. gada FIFA Pasaules kauss152019. gada 9. septembrisBakcell Arena, Baku, Azerbaidžāna1—01—1UEFA Euro 2020 kvalifikācija162019. gada 10. oktobrisPoljudas stadions, Splita, Horvātija1—03—0UEFA Euro 2020 kvalifikācija172021. gada 30. martsRujevicas stadions, Rijeka, Horvātija2—03—02022. gada Pasaules kausa kvalifikācija182021. gada 22. jūnijsHampden Park, Glāzgova, Skotija2—13—1UEFA Euro 2020192021. gada 11. oktobrisStadion Gradski vrt, Osijeka, Horvātija2—22—22022. gada Pasaules kausa kvalifikācija202021. gada 11. novembrisTakali Nacionālais stadions, Takali, Malta4—17—12022. gada Pasaules kausa kvalifikācija212022. gada 29. martsEducation City Stadium, Raijāna, Katara1—12—1Draudzības spēle222022. gada 13. jūnijsStade de France, Sendenī, Francija1—01—02022—23 UEFA Nāciju līga232022. gada 25. septembrisErnst-Happel-Stadion, Vīne, Austrija1—03—12022—23 UEFA Nāciju līga242023. gada 14. jūnijsDe Kuip, Roterdama, Nīderlande4—24—2 (pēc papildlaika)2023. gada UEFA Nācijas līgas finālturnīrs252024. gada 8. jūnijsEstádio Nacional, Oeiraša, Portugāle1—02—1Draudzības spēle262024. gada 24. jūnijsRed Bull Arena, Leipciga, Vācija1—01—1UEFA Euro 2024

 Sasniegumi 
Dinamo Zagreb

 Horvātijas Pirmā līga: 2005—06, 2006—07, 2007—08
 Horvātijas kauss: 2006—07, 2007—08
 Horvātijas Superkauss: 2006

Real Madrid

 Spānijas La Liga: 2016—17, 2019—20, 2021—22, 2023—24
 Spānijas Karaļa kauss: 2013—14, 2022—23
 Supercopa de España: 2012, 2017, 2020, 2022, 2024
 UEFA Čempionu līga: 2013—14, 2015—16, 2016—17, 2017—18, 2021—22, 2023—24
 UEFA Superkauss: 2014, 2016, 2017, 2022, 2024
 FIFA Klubu Pasaules kauss: 2014, 2016, 2017, 2018, 2022https://sportacentrs.com/futbols/citas_ligas/11022023-madrides_real_astonu_vartu_spele_izcina_s
 FIFA Starpkontinentālais kauss: 2024

Horvātijas izlase

 FIFA Pasaules kauss finālists: 2018; trešā vieta: 2022
 UEFA Nāciju līga finālists: 2022—23

Individuālie sasniegumi

 Bosnijas un Hercegovinas Premjerlīga gada futbolists: 2003
 Tottenham Hotspur sezonas labākais spēlētājs: 2010—11
 Spānijas La Liga labākais pussargs: 2013—14, 2015—16
 ESPN Gada pussargs: 2016, 2017, 2018
 UEFA Gada komanda: 2016, 2017, 2018
 UEFA Čempionu līgas Sezonas pussargs: 2016—17, 2017—18
 FIFA Klubu Pasaules kausa Zelta bumba: 2017
 FIFA Pasaules kausa Zelta bumba: 2018
 UEFA Gada labākā spēlētāja balva vīriešiem: 2017—18
 FIFA gada labākais futbolists: 2018
 Ballon d'Or: 2018
 Zelta pēda: 2019
 Madrides "Real" sezonas labākais spēlētājs: 2020—21
 FIFA Pasaules kausa Bronzas bumba: 2022

 Skatīt arī 

 Vīriešu futbolistu uzskaitījums ar visvairāk oficiālām spēlēm

 Atsauces 

 Ieteiktā literatūra 
Biogrāfija




Autobiogrāfija




 Ārējās saites 

 Luka Modričs — Madrides "Real" profils
 Luka Modričs — La Liga profils
 Luka Modričs — Horvātijas Futbola federācijas profils
 Luka Modričs  — Premjerlīgas profils

Kategorija:1985. gadā dzimušie
Kategorija:Zadaras župānijā dzimušie
Kategorija:Horvātijas futbolisti
Kategorija:Horvātijas izlases futbolisti
Kategorija:2006. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Kategorija:2014. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Kategorija:2008. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Kategorija:2012. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Kategorija:2016. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Kategorija:2018. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Kategorija:Zagrebas "Dinamo" spēlētāji
Kategorija:Tottenham Hotspur F.C. spēlētāji
Kategorija:Madrides "Real" spēlētāji
Kategorija:2020. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji
Kategorija:Zelta bumbas ieguvēji
Kategorija:2022. gada FIFA Pasaules kausa spēlētāji
Kategorija:UEFA Čempionu līgas uzvarētāji
Kategorija:NK Inter Zaprešić spēlētāji
Kategorija:HŠK Zrinjski Mostar spēlētāji
Kategorija:AC Milan spēlētāji
Kategorija:2024. gada Eiropas čempionāta futbolā spēlētāji