Jānis Lencmanis

Jānis Lencmanis, segvārds Ķencis (1881—1939), bija latviešu marksists un profesionāls revolucionārs, Latvijas Sociāldemokrātijas Centrālkomitejas Krievijas biroja loceklis (1918), LSPR Komisāru padomes priekšsēdētāja biedrs un Iekšlietu tautas komisārs (1919).

 Dzīvesgājums 
Dzimis 1881. gada 29. novembrī Naudītes pagasta zemnieka Dāvida Lencmaņa ģimenē. 1899. gadā iestājās LSDSP un organizēja pirmo sociāldemokrātisko strādnieku pulciņu Jelgavā. 1905. gada revolūcijas laikā darbojās Liepājā un Jelgavā (1905—1907), bija LSDSP Centrālkomitejas loceklis (1905), Latvijas Sociāldemokrātijas Centrālkomitejas loceklis (1906—1908, 1911—1917), emigrēja uz Aizkaukāzu, kur bija Krievijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas Baku komitejas loceklis.

Pēc Februāra revolūcijas 1917. gadā atgriezās Latvijā, bija Rīgas strādnieku deputātu padomes un Rīgas pilsētas domes deputāts. Pēc tam, kad Latviju okupēja Vācijas karaspēks, bija Jaroslavļas guberņas Kara revolucionārās komitejas priekšsēdētājs, vadīja Borisa Savinkova organizētās Baltās kustības bruņotās sacelšanās apspiešanu 1918. gada 11.—21. jūlijā. Latvijas Sociāldemokrātijas Centrālkomitejas Krievijas biroja loceklis.

1919. gadā bija LSPR Iekšlietu tautas komisārs un Komisāru padomes priekšsēdētāja biedrs, pēc tam KSPFR 15. armijas Revolucionārās kara padomes loceklis, LKP CK Ārzemju biroja loceklis.
1920. gadā Jāni Lencmani iecēla par Padomju Krievijas militārā izlūkdienesta vadītāju, bet jau 1921. gadā viņu šajā amatā nomainīja Arvīds Zeibots. No 1921. gada Lencmanis strādāja dažādos saimnieciskos amatos Krievijā, bija Petrogradas tirdzniecības ostas priekšnieks (1921), PSRS Tirdzniecības flotes valdes priekšsēdētājs (1925), Kuzņeckas celtniecības direktors (1926), PSRS Finanšu Tautas komisariāta darbinieks (no 1929).Latvijas Padomju enciklopēdijas 6. sējums, Rīga, 1985. — 52 lpp.

Lielā terora laikā tā sauktās "Latviešu operācijas" ietvaros viņu 1937. gadā apcietināja NKVD un apsūdzēja dalībā "latviešu fašistiski-teroristiskā spiegu organizācijā". Pēc ilgām pratināšanām nošauts 1939. gada 7. martā, līķis sadedzināts Maskavas Jaunās Donas kapsētas (Новое Донское кладбище) krematorijā, un Lencmaņa pīšļi kopā ar 669 citu upuru pīšļiem aprakti kapsētas kopīgajā kapā Nr. 1.

 Atsauces 

Kategorija:1881. gadā dzimušie
Kategorija:Dobeles novadā dzimušie
Kategorija:1939. gadā mirušie
Kategorija:Krievijas pilsoņu kara dalībnieki
Kategorija:Latvijas brīvības cīņas
Kategorija:Latvijas sociāldemokrāti
Kategorija:Padomju represijās nogalinātie
Kategorija:Krievijas latvieši
Kategorija:Ar Sarkanā Karoga ordeni apbalvotie
Kategorija:Maskavā mirušie
Kategorija:Latviešu revolucionāri
Kategorija:1905. gada revolūcija