Jēkabs Plūme

Jēkabs Plūme ( — ) bija viens no pirmajiem latviešu ģenerāļiem (no 26.06.1910) Krievijas Impērijas armijā.

 Dzīvesgājums 
Dzimis 1855. gada 22. februārī Launkalnes pagastā, Smiltenes draudzē. Pēc mērnieku skolas pabeigšanas 1877. gadā, iestājās Sanktpēterburgas junkurskolā. Pēc tās vairāk kā 20 gadus dienēja cietokšņos tagadējā Turkmenistānā, Taškentā un Kuškā. 1880. gadā piedalījās karā Aizkaspijā, kur tuksnesī veicis uzmērīšanas un maršrutu sastādīšanas darbus vairāk kā 700 kilometru garumā. No 1902. gada dienēja Rīgā 116. Malojaroslavļas kājnieku pulkā. 1906. gadā ieguva pulkveža pakāpi, 1910. gadā paaugstināts par ģenerālmajoru. 1914. gadā atvaļinājies no dienesta. Pēc dienesta ievēlēts par direktoru 5. Rīgas savstarpējā kredītbiedrībā.

Pirmā pasaules kara laikā piedalījies latviešu strēlnieku organizēšanā. 
1918. gada 8. novembrī kopā ar Kārli Moricu Lejiņu, Paulu Lejiņu, Jāni Bisenieku, Andreju Krastkalnu, Eiženu Laubi, Alfrēdu Ģīmi un citiem iesaistījās Baltijas hercogistes Zemes komitejas sastāvā.Paulis Lejiņš – pirmais Latvijas Zinātņu akadēmijas prezidents, kāds viņš bija? Jānis Stradiņš, Zinātnes Vēstnesis 2013. gada 8. jūlijā

Pēdējos dzīves gadus bija piecu Latvijas tirdzniecības un rūpniecības bankas namu pārvaldnieks.

Miris 1931. gadā, apbedīts Rīgas Meža kapos.

 Atsauces 

Kategorija:Smiltenes novadā dzimušie
Kategorija:Krievijas Impērijas ģenerāļi
Kategorija:Latviešu strēlnieki
Kategorija:Rīgas Meža kapos apbedītie