Mogulu impērija

Mogulu impērija (, Shāhān-e Gūrkānī, ), arī Mogolu impērija vai Mugalu impērija, bija musulmaņu lielvalsts, kas no 1526. līdz 1857. gadam pastāvēja tagadējās Indijas, Pakistānas, Afganistānas un Bangladešas teritorijā.

 Lokalizācija 
Impērijas ziedu laikā 17. gadsimtā tās platība sasniedza aptuveni 3,2 miljonus km² un iedzīvotāju skaits bija starp 100 līdz 150 miljoniem.
Galvaspilsēta ar īsiem pārtraukumiem atradās Āgrā (1526—1540, 1555—1571, 1598—1648), pēc tam Deli (1648—1857).

 Valdnieki 
Mogulu imperatori jeb padišahi ( — pādšāh) bija tiešie Čingishana un Tamerlana pēcteči. Pirmais mogulu imperators Bāburs bija dzimis Fergānas ielejā tagadējā Uzbekistānā. Akbara Lielā valdīšanas laikā (1556—1605) impērija nostiprinājās, bet Šaha Džahāna laikā (1628—1658) tika uzcelts Tadžmahāls, kas ir viens no ievērojamākajiem mogulu arhitektūras pieminekļiem. Aurangzeba valdīšanas laikā (1658—1707) impērija bija vislielākā tās pastāvēšanas vēsturē.

Padišāhi Valdīšanas laiksBāburs 1526−1530Humājūns 1530−1539 un 1555–1556Akbars Lielais 1556−1605Džahāngīrs 1605−1627Šahs Džahāns 1627−1658Aurangzebs 1658−1707Šahs Bahadurs I 1707−1712Šahs Džahandars 1712−1713Furuks Sijars 1713−1719Šahs Muhamads 1719−1748Šahs Ahmads Bahadurs 1748−1754Alamgīrs II 1754−1759Šahs Alams II 1759−1806Akbars II 1806−1837Bahadurs Šahs Zafars 1837−1858

 Likvidācija 
1857. gadā, kad impērija pēc Sipaju sacelšanās apspiešanas beidza pastāvēt, tās teritoriju iekļāva jaunizveidotās Britu Indijas sastāvā. 1876. gadā britu karaliene Viktorija kļuva par Britu Indijas imperatori.

 Ārējās saites