Dzeltenbrūnā apšubeka

Dzeltenbrūnā apšubeka (Leccinum versipelle jeb Leccinum testaceoscabrum, agrāk boletus rufescens) ir liela, Latvijā vidēji bieža beku dzimtas sēne, kuras augļķermeņi ir ēdami. Praksē bieži tiek jaukta ar tai līdzīgo sila lācīti, ar kuru ietilpst vienā lācīšu ģintī. Daļa mikologu uzskata, ka baltā apšubeka, kura atšķiras ar savu balto krāsu, nav patstāvīga suga, bet tikai dzeltenbrūnās apšubekas albīnā forma.

Sēnes apraksts
 Cepurīte: krāsa oranždzeltena, ķieģeļsarkana vai dzeltenbrūna. Platums līdz 15, reti 20—30 cm. Forma sākumā gandrīz apaļa, vēlāk plakani izliekta līdz polsterveidam. Virsmiziņa gluda vai samtaina, jaunām sēnēm ar robainu nokarenu maliņu. Mīkstums balts, blīvs, ar patīkamu smaržu un garšu, vēlāk iegūst violetu vai netīri bālganu nokrāsu, griezumu vietās sārtojas, pēc tam satumst.
 Stobriņi: zilganpelēki vai dūmu pelēki, viegli atdalāmi no cepurītes. Atveres mazas, apaļas, pelēcīgas, pelēkbrūnas vai dzeltenbrūnas, iespiedumu vietās kļūst tumši brūnas.
 Kātiņš: garš, blīvs, cilindrisks vai nedaudz pie pamata paresnināts, ar blīvām neregulārām melnganām pārslām.. Garums līdz 20 cm, resnums 2—4,5 cm.
 Sporas: vārpstveida-elipsoīdas, gludas, dzeltenīgas, masā dzeltenīgi brūnganas, 10—16/3,5—5 µm.V.Lūkins, “Bekas”, Liesma, 1978. 59. lpp. Š.Evansa, Dž.Kibijs, “Sēnes”, Zvaigzne ABC, 2004. 204. lpp. . T.Lesoe, “Sēnes”, Zvaigzne ABC, 1998. 197. lpp. . «Грибы СССР», Мысль, Москва, 1980., 158. lpp.
 Bazīdijas: četrsporu.
 Cistīdas: vārpstveida, bezkrāsainas, 30—50/9—12 µm.

Augšanas apstākļi

Mikorizas sēne. Aug mitros mežos zem bērziem, pēc dažiem avotiem arī zem eglēm no jūnija līdz septembrim, pa vienai vai grupās. Biežāk izvēlas skābas augsnes un jaunaudzes.

 Barības vērtība 

Latvijā tiek uzskatīts, ka ēdama bez iepriekšējas novārīšanas un lietojama dažādos veidos.I.Dāniele, D.Meiere "Lielā Latvijas sēņu grāmata", Karšu izdevniecība Jāņa sēta, Rīgā, 2020, 59. lpp. Daži Rietumu avoti uzstāj, ka šī apšubeku suga tomēr pirms ēšanas ir vismaz 15-20 minūtes jānovāra, citādi tā var radīt gremošanas traucējumus.Norwegian Health Network: Poisonous mushrooms in Norway

Līdzīgās sugas

Ļoti līdzīga sila lācītim, kurš aug zem priedēm un tās cepurīte dzeltenīgi oranža. Tāpat diezgan līdzīga ozolu lācītim, kurš aug zem ozoliem un tā cepurīte sarkani oranža. Visas šīs sugas no pārtikas viedokļa ir līdzvērtīgas, tāpēc to atšķiršanai ir nozīme tikai no zinātniskā skatupunkta.

Skatīt arī

 Sēņošana
 Sēnes kulinārijā
 Sēņu tirdzniecība
 Lācīšu ģints

 Atsauces 

 Ārējās saites 

 LVM sēņotāja ceļvedis 18.lpp. 
 Sugu enciklopēdija
 Mikologu biedrība 
 Mycobank
 Index Fungorum
 Orange Birch Bolete
 Boletales.com
 Mercury in Orange Birch Bolete Leccinum versipelle and soil substratum: bioconcentration by mushroom and probable dietary intake by consumers
 Подосиновик желто-бурый
 Описание гриба 

Kategorija:Bekas
Kategorija:Ēdamās sēnes
Kategorija:Stobriņu sēnes