Dziedzeris

Dziedzeris () ir orgāns, kas izstrādā un izdala (sekretē) dažādas īpašas vielas. Dziedzerus iedala iekšējās sekrēcijas jeb endokrīnajos dziedzeros un ārējās sekrēcijas jeb eksokrīnajos dziedzeros. Iekšējās sekrēcijas dziedzeri galvenokārt izstrādā hormonus un dažādus fermentus, bet ārējās sekrēcijas dziedzeri — dažādas vielas, kas tiek izvadītas uz āru. Dziedzerus veido dziedzerepitēlijs, tas veic sekretoro funkciju un ir speciāls epitēlijaudu paveids. Dziedzerpitēlijs sastāv no īpašām šūnām glandulocītiem.Aina Dālmane (2004). Histoloģija. Rīga: LU Akadēmiskais apgāds. 319. lpp. .

 Klasifikācija 

 Pēc sekrēcijas vietas 
Ja sekrēts nokļūst uz ķermeņa ārējās virsmas vai kāda orgāna dobumā, to sauc par ārējo sekrēciju. Turpretī, ja sekrēts nokļūst iekšējā vidē (asinīs, limfā, smadzeņu šķidrumā), tad tā ir iekšējā jeb endokrīnā sekrēcija. Iekšējās sekrēcijas jeb endokrīnos daudzšūnu dziedzerus veido šūnu grupas, starp kurām zarojas asins kapilāri. To sekrēts jeb inkrēts izdalās no šūnām tieši asinīs. Inkrēta darbīgo daļu sauc par hormonu. Hormoni izplatās ar asinīm un iedarbojas uz īpašām mērķšūnām, kuru plazmatiskajā membrānā ir attiecīgā hormona receptori. Hormoni ietekmē organisma augšanu, attīstību, vielmaiņu, asinsrites sistēmas orgānus, nervu sistēmas, dzimumorgānu un citu sistēmu darbību.

 Pēc sekrēta ķīmiskā sastāva 
Eksokrīnos glandulocītus iedala serocītos un mukocītos. Attiecīgi reizēm izšķir serozus un mukozus dziedzerus, pēc tā kāds šūnu tips ir visvairāk sastopams. Serocītu sekrēts ir bagāts ar fermentiem. Savukārt mukocīti sintezē glikoproteīnus, kas vāji krāsojas ar histoloģiskajām preparātu krāsām — hematoksilīnu un eozīnu (visbiežāk izmantotajām krāsvielām). Tādēļ pēc krāsošanas šo šūnu apikālais pols atgādina ziepju putas. Mukocītu kodols ir saplacināts un atrodas šūnas pamatnē. Pēc izdalīšanās no mukocīta glikoproteīni, saistot ūdens molekulas, pārveidojas gļotās. Iedala arī pēc sekrēcijas tipa: merokrīnie, apokrīnie un holokrīnie sekrēcijas tipi.

 Pēc izvadiem 
Ārējās sekrēcijas daudzšūnu dziedzeriem ir izvads un sekrēcijas daļa. Ja dziedzera sekretorā daļa (acīns), kas sastāv no glandulocītiem, ir tālu no orgāna virsmas, to savieno ar segepitēliju vai nu nezaroti (vienkāršie dziedzeri), vai zaroti izvadi (saliktie dziedzeri). Ja viens izvads kalpo vairākām sekretorām daļām, tādu dziedzeri sauc arī par zarotu.

 Pēc formas 
Sekretorās daļas formu tad arī izmanto ekstraepiteliālā dziedzera aprakstam. Ja sekretorās daļas forma ir līdzīga ieapaļam maisiņam, dziedzeri raksturo kā alveolāro dziedzeri. Par tubulāriem sauc dziedzerus, kuru sekretorā daļa atgādina aklu caurulīti. Jaukts jeb tuboalveolārs ir, ja abi veidi sastopami.

 Iekšējās sekrēcijas dziedzeru uzskaitījums 
 aizkrūtes dziedzeris
 aizkuņģa dziedzeris
 dzimumdziedzeri
 olnīca
 sēklinieks
 epifīze
 epitēlijķermenīši
 hipofīze
 hipotalāms
 vairogdziedzeris
 virsnieres

 Ārējās sekrēcijas dziedzeru uzskaitījums 
 asaru dziedzeri
 piena dziedzeri
 siekalu dziedzeri
 sviedru dziedzeri

 Atsauces 

Kategorija:Dziedzeri