Aleksandrs Kociņš

Aleksandrs Kociņš bija Latvijas brīvības cīņu dalībnieks, Latvijas armijas virsnieks, Lāčplēša Kara ordeņa kavalieris, Rīgas apgabaltiesas priekšsēdētājs un akadēmiskās vienības Austrums biedrs.

 Dzīvesgājums 
Dzimis 1892. gada 21. decembrī Rīgā skolotāja ģimenē. Mācījās ģimnāzijā, pēc tās beigšanas iestājās Maskavas Universitātes Juridiskajā fakultātē.

Pirmā pasaules kara laikā 1916. gada 1. jūnijā viņu iesauca Krievijas Impērijas armijā un nosūtīja uz Alekseja karaskolu Maskavā. Pēc mācību beigšanas tā paša gada 1. decembrī viņu iedalīja Rezerves latviešu strēlnieku pulkā, bet vēlāk 1. Daugavgrīvas latviešu strēlnieku pulkā. Kociņš piedalījās Ziemassvētku kaujās 1917. gada janvārī un tika apbalvots ar Staņislava ordeņa III šķiru. 1917. gada vasarā iestājās 1. Daugavgrīvas latviešu strēlnieku pulka "Dzelzs rotā". Pulku virsnieku delegātu sapulcē tika ievēlēts Latvju kareivju nacionālās savienības prezidijā. Pēc oktobra apvērsuma aizbrauca uz Vitebsku, bet vēlāk uz Maskavu, kur uz neilgu laiku atsāka studijas. Iestājās pulkveža Brieža vadītajā kontrrevolucionārajā grupā, piedalījās Jaroslavļas sacelšanās organizēšanā.

1918. gada septembrī atgriezās Latvijā un 1918. gada 10. decembrī iestājās Latvijas armijāun Cēsu rotas sastāvā piedalījās kaujās no Skrundas līdz Kalnciemam. 1919. gada 24. martā nosūtīts no Atsevišķā latviešu bataljona štāba uzturēt sakarus ar Cēsu rotu. Neskatoties uz spēcīgo apšaudi no Kalnciema puses, varonīgi izpildīja uzdevumu un, lai gan tika ievainots, nogādāja svarīgas ziņas bataljona komandierim, tā sekmēdams Kalnciema ieņemšanu. 22. maijā tika paaugstināts par kapteini un pēc izveseļošanās 1919. gada vasarā pildīja Latviešu atsevišķās brigādes apcietinātā rajona (Lubāna ezers - Atašiene) štāba priekšnieka amatu. Augustā tika iecelts par 2. Ventspils kājnieku pulka adjutantu un piedalījies kaujās pie Līvāniem.

1920. gada janvārī tika iecelts par Kara muzeja pārzini, atradās dažādos amatos Kara tiesā. No 1922. gada septembra bija kara tiesnesis. 1923. gadā beidza LU Tiesību zinātņu fakultāti. 
1925. gadā tika paaugstināts par pulkvedi-leitnantu un 1. decembrī atvaļināts. Vēlākos gados tika paaugstināts par pulkvedi un iecelts par Rīgas apgabaltiesas locekli, tad par Rīgas apgabaltiesas priekšsēdētāju.

1941. gada 14. jūnijā viņu deportēja uz PSRS un tiesāja. Mira 1942. gada 12. jūlijā Vjatlagā.LKOK nr.3/646 : Kociņš, AleksandrsLatvijas pilsoņu martiroloģijs Vjatlagā 1938–1956  Sastādītāji Heinrihs Strods, Vladimirs Veremjevs. Latvijas Universitātes žurnāla “Latvijas Vēsture” fonds, 2006

 Apbalvojumi 
 Lāčplēša Kara ordenis, III šķira (1921)
 Triju Zvaigžņu ordenis, III un IV šķira (1936, 1928).

 Atsauces 

Kategorija:Rīgā dzimušie
Kategorija:Latviešu strēlnieku virsnieki
Kategorija:Dzimtenes un brīvības aizsardzības savienības biedri
Kategorija:Krievijas pilsoņu kara dalībnieki
Kategorija:Latvijas Bruņoto spēku virsnieki
Kategorija:Lāčplēša Kara ordeņa kavalieri
Kategorija:Triju Zvaigžņu ordeņa komandieri
Kategorija:Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieki
Kategorija:Padomju represiju upuri