Brodi

Brodi (; agrāk arī Zemgaļi) ir ciems Sēlijā, Jēkabpils novada Ābeļu pagasta centrs. Izvietojušies Jēkabpils dienvidaustrumu pierobežā starp Radžu ūdenskrātuvi ziemeļos un senās Daugavas ielejas nogāzi dienvidos. Attālums līdz novada domei Jēkabpilī ir , līdz Rīgai — .

Brodos atrodas pagasta pārvalde, Ābeļu kultūras nams, bibliotēka, pasts, feldšeru un vecmāšu punkts, veikals. Ciemā ir 6 ielas: Aldaunes, Biržu, Lejas, Ozolu, Smilgu un Pļavu iela.


 Vēsture 
 Izveide 
Apdzīvotā vieta radusies uz rietumiem no Janopoles muižas (Gut Janopol). Tā izveidojās aptuveni vienlaikus ar Jēkabpils pilsētu 17. gadsimta otrajā pusē kā slāvu vecticīgo apmetne. Turpinoties vecticībnieku vajāšanām Krievijas Impērijā, Jēkabpilī turpināja ierasties aizvien jauni bēgļi, kuriem sāka pietrūkt zemes un kuri tādēļ sāka apmesties tālāk no Daugavas krasta, tā saucamajā "šņoru galā", kur atradās pilsētniekiem atvēlētā lauksaimniecības zeme.Zinovija Zimova. Jēkabpils vecticībnieki. Jēkabpils : Jēkabpils pilsētas bibliotēka, 2016. 239. lpp. ISBN 978-99-34-150921-1. Savukārt Jēkabpils luterāņu baznīcas mācītāja izdotajā brošūrā Brodu izcelsme tiek saistīta ar noziedznieku nometinājuma vietas izveidi aptuveni 100 gadus vēlāk:

Brodu ciems izveidojās vietā, kur bija viens no dažiem ceļiem, kas Jēkabpils pilsētu savienoja ar apkārtējām lauku teritorijām, jo starp vēsturisko Jēkabpils—Biržu ceļu un Brodiem atradās plašas, purvainas pļavas. Brodos šis ceļš šķērso nelielu, vārdā nenosauktu Pelītes labā krasta pieteku, kas seko senajai Daugavas gultnei. Līdz ar to vietvārda izcelsme ir saistāma ar vārdu "brasls" (). Rakstītos avotos Brodi pirmoreiz minēti 1795. gadā. Ciema teritorija iekļāvās Jēkabpils pilsētas robežās.

Neraksturīgi Sēlijai, Brodi izveidojās kā sādžas tipa ciems, kur zemnieku saimniecības izvietojās ļoti cieši cita pie citas gar ielu, bet lauksaimniecības zeme tika dalīta garās, šaurās joslās jeb šņorēs. Vecticībnieku saimes bija lielas, un tajās auga līdz 7 bērniem. Nelielās zemes platības nevarēja nodrošināt pilnvērtīgu iztiku, tāpēc vīri bez iedzimtās noziedzīgās profesijas veica dažādus gadījuma darbus, t.sk. plostu vadīšanā, celtniecībā un mežsaimniecībā.

Jēkabpils un Brodu iedzīvotāju savstarpējās attiecības saglabājās saspīlētas arī 19. gadsimtā. Vēstures avoti to skaidro ar Brodu iedzīvotāju bieži pastrādātajiem noziegumiem, kas varētu apstiprināt teoriju, ka Brodu izcelsme ir saistāma ar noziedznieku nometinājuma vietu. Tomēr atsevišķu nostāstu pārdabiskums liecina, ka Jēkabpils iedzīvotāju priekšstati par Brodu iedzīvotājiem 19. gadsimtā varētu būt agrīns urbānās leģendas veids, kas sakņojās aizspriedumos vai māņticībā.

Krievijas Impērija pret vecticībniekiem izvērsa institucionālu diskrimināciju — vecticībniekiem tika liegts iegūt izglītību, reģistrēt bērnus un ieņemt sabiedriski un politiski nozīmīgus amatus. Ierobežotas bija arī to mantošanas tiesības. Šķietami konfliktējošie vēstījumi par Brodiem kā vecticībnieku apmetni un noziedznieku nometinājuma vietu var nebūt savstarpēji izslēdzoši, jo vairākos vēstures posmos vecticībnieku reliģisko paražu praktizēšana bija kriminalizēta.

 20. gadsimts 
Lai apgādātu gar Daugavu izvietoto fronti Pirmā pasaules kara laikā, vācu armija un vietējie iedzīvotāji 1916. gadā uzbūvēja 100 km garu dzelzceļa līniju no Skapišķiem Lietuvā līdz Aldaunei (Kažiem).Ņiprais mazbānīt's. Žurn. Ilustrētā pasaules vēsture, 2008, 7, 62.—69. lpp. 1920. gadā dzelzceļa līnija tika pagarināta no Aldaunes līdz Jēkabpilij caur Brodiem. Kaut arī Brodiem savas dzelzceļa stacijas nebija, dzelzceļa līnijas trase gāja pa mūsdienu Aldaunes ielu, atdalot ciemu rietumos no Janopoles muižas austrumos.

Kārļa Ulmaņa diktatūras laikā pastāvēja iecere gar dzelzceļu būvēt jaunu Jēkabpils pilsētas centru starp Brīvības ielu un Brodiem. Jaunie kvartāli jau tika iezīmēti kartēs, zemes gabalu iedalīšana - uzsākta un ap 30 savrupmāju - uzbūvētas, taču Otrais pasaules karš grandiozos būvniecības plānus izjauca. Vairums apbūves vēlākajā Jēkabpils pilsētas Brodu apkaimē tapa Padomju laikā, starp 1960. un 1990. gadu. Apkaimes ielu tīkls daļēji atbilst sākotnēji iecerētajam plānam.

1944. gadā ciems tika atdalīts no Jēkabpils pilsētas un pievienots Ābeļu ciema padomei. Padomju varas gados Brodi bija 2 kolhozu — "Nākotne" un "Ozols" — un saimniecības "Jēkabpils sovhoztehnikums" centrālais ciemats. Sovhoztehnikuma saimniecības vadītājs Alfreds Spule nolūkā latviskot vietvārdus ciemu pārdēvēja par Zemgaļiem, bet tā lielāko ielu — Šņoru ielu — par Ozolu ielu. Taču vietējie iedzīvotāji pie jaunā nosaukuma nespēja pierast, un jau pēc dažiem gadiem ciema vēsturiskais nosaukums tika atgriezts.

1961. gadā dzelzceļa līnijas posms no Jēkabpils līdz Siliņiem tika slēgts. Intensīva ciema apbūve tika veidota galvenokārt pēc 1969. gada, kad otrpus Aldaunes ielai un tuvāk vēsturiskajai muižai tika izveidots saimniecības "Jēkabpils sovhoztehnikums" centrs ar mehāniskajām darbnīcām un saimniecības kantori. Vēlāk tapa arī ciema padome, veikals, bērnudārzs un Aldaunes kvartāls ar sešiem tipveida daudzstāvu dzīvojamajiem namiem.Meklējot visu, kas uzslavas vērts

 Mūsdienas 
Kopš neatkarības atjaunošanas jauna savrupmāju apbūve ir veidojusies ciema ziemeļos, Radžu ūdenskrātuves krastā, kur ūdens tuvuma un ainavas dēļ ir visaugstākā nekustamo īpašumu vērtība. 2023. gadā tika uzsākta detālplānojuma izstrāde, paredzot savrupmāju apbūvi 13,62 ha plašā zemes vienībā Brodu austrumu daļā, kur līdz šim galvenokārt atradusies mazauglīga lauksaimniecības zeme. Plānojuma ietvaros tiks izveidotas 6 jaunas ielas un 85 apbūvei paredzētas parceles.

 Iedzīvotāji 

 Ievērojamas personības 
 Jakovs Seļionovs — Lāčplēša Kara ordeņa kavalieris, cīnījies Ziemassvētku kaujās, 1919. gadā kļuvis par nacionālo partizānu, 1920. gadā piedalījies Latgales atbrīvošanā no lieliniekiem

 Atsauces 

Kategorija:Latvijas pagastu centri
Kategorija:Latvijas vidējciemi