Kvass

Kvass jeb senāk dzersis ir dzēriens, ko iegūst, raudzējot kvasa misas maisījumu ar mikroorganismu kultūru raugu un pēc raudzēšanas tam pievienojot vai nepievienojot cukuru un citas pārtikas izejvielas un pārtikas piedevas. Kvasa etilspirta saturs nepārsniedz 1,2 tilpumprocentus.

Dzēriens ir populārs ne vien Latvijā, bet arī pārējās Baltijas valstīs (,  vai kaljataar), Krievijā (квас), Ukrainā (квас, хлібний квас vai сирівець), Baltkrievijā (квас), Polijā (kwas chlebowy), Somijā (kalja vai vaasa), Siņdzjanā un Heilundzjanā ( (géwǎsī) vai 克瓦斯 (kèwǎsī)).

 Vēsture 
Kvasa izcelsme ir neskaidra, un nav zināms, vai to izgudrojuši slāvi vai kāda cita Austrumeiropas tauta. Vēsturiski kvass bija izplatīts Eiropas ziemeļaustrumos, kur graudu raža, iespējams, nav bijusi pietiekama, lai par ikdienas dzērienu būtu kļuvis alus. Vārds „kvass” pirmoreiz minēts Nestora hronikā, aprakstot 989. gada svinības par godu Volodimira Svjatoslaviča kristībām, kurās lielkņazs esot pavēlējis visiem Kijivas iedzīvotājiem izdalīt kvasu, medu un ēdienu. Vēl 19. gadsimtā kvasa gatavošana bija daudzu mājsaimniecību ikdienas nodarbe.

19. gadsimta otrajā pusē pieaugošās karadarbības, industrializācijas, Transsibīrijas dzelzceļa un citu plaša mēroga celtniecības projektu dēļ radās vajadzība lielu cilvēku skaitu ilgstoši apgādāt ar pārtiku, un Krievijas Impērijā sāka parādīties pirmie komerciālie kvasa ražotāji, bet kvasa gatavošana mājās sāka samazināties. 1890. gados Kijivā tika veikti pirmie pētījumi kvasa ražošanā, bet 1960. gados Padomju Savienībā Maskavas ķīmiķi izstrādāja kvasa ražošanas teholoģiju.

 Gatavošana 
Kvasa ražošana sākas ar kvasa misas iegūšanu, kam seko raudzēšana, kas 25—28 °C lielā temperatūrā ilgst vidēji 48 stundas un kurā vienlaikus notiek gan spirta, gan pienskābā rūgšana. Pēc tam raudzējumu atdzesē līdz aptuveni 6 °C temperatūrai, nostādina un kupažē, pievienojot cukura sīrupu un grauzdētu cukuru, kā arī piesātinot šķīdumu ar ogļskābo gāzi. Pēc tam kvasā vēl aptuveni 12 stundas noris pēcrūgšana. Lai paildzinātu tā derīguma termiņu, kvasu mēdz arī pasterizēt.

Mājas apstākļos kvasa gatavošanai var izmantot rudzu un miežu iesalu, tomēr biežāk tam izmanto rudzu maizi vai sausiņus, kā arī dažādus maizes pārpalikumus un maizes garozas. Kā garšvielas pievieno cukuru un sīrupu, bet smaržai — piparmētras, krustnagliņas, rozīnes un atsevišķos gadījumos arī apiņus.

 Atsauces 

 Ārējās saites 

 Aija Geida (2013. gada 25. jūnijs). Salīdzinām desmit populārus kvasa veidus — kurš dabīgāks?. Latvijas Avīze. Atjaunināts: 2015. gada 6. martā.

Kategorija:Raudzētie dzērieni
Kategorija:Latviešu virtuve
Kategorija:Lietuviešu virtuve
Kategorija:Igauņu virtuve
Kategorija:Ukraiņu virtuve
Kategorija:Krievu virtuve
Kategorija:Poļu virtuve
Kategorija:Baltkrievu virtuve