Sfagni

Sfagni (Sphagnum) jeb baltās sūnas ir sūnu ģints. Tā ir muklājiem, purviem un mitriem mežiem raksturīga sūnu grupa. Tās ir daudzgadīgas sūnas ar pušķveida zariem un tievu stumbru, kas apakšdaļā pamazām atmirst un, pārmitrajā augsnē nepilnīgi sadaloties, veido kūdru. Sfagni spēj uzsūkt lielu ūdens daudzumu. Pasaulē ir ap 150 sfagnu sugu, Latvijā konstatētas 37.

 Apraksts 
Sfagnu lapām nav dzīslu, plātnes šūnas ir divu veidu — garās un zaļās hlorofilšūnas jeb hlorocistas, kas satur hlorofilu un asimilē, un bezkrāsainās, tukšās hialīnšūnas jeb hialocistas, kuru apvalks ir ar gredzenveida uzbiezinājumiem un daudzām porām ūdens un minerālvielu uzņemšanai. Sfagni iztiek tikai ar tām minerālvielām, kuras saņem no atmosfēras nokrišņiem. Hialīnšūnu membrānas absorbē nokrišņu ūdenī izšķīdušās minerālvielas un piegādā tās hlorofilšūnām organisko vielu sintēzei.Ozoliņa E. Sūnaugi: Augstāko augu sistemātika. Rīga: Zvaigzne, 1973. 52. lpp.

Vēsturiski sfagni izmantoti spraugu aizdrīvēšanai laivās un ēkās, bišu stropu ieziemošanai un mājlopu pakaišiem. Sfagnus lieto arī apsējos un paketēs medicīnā.

 Latvijā biežāk sastopamās sfagnu sugas 
 Brūnais sfagns (Sphagnum fuscum)
 Garsmailes sfagns (Sphagnum cuspidatum)
 Girgensona sfagns (Sphagnum girgensohnii)
 Īssmailes sfagns (Sphagnum fallax)
 Magelāna sfagns (Sphagnum magellanicum)
 Smaillapu sfagns (Sphagnum capillifolium)
 Spurainais sfagns (Sphagnum squarrosum)
 Struplapu sfagns (Sphagnum flexuosum)

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Kategorija:Purvi
Kategorija:Sūnaugi