Antonijs Urbšs

Antonijs Urbšs (dzimis  Lietuvā, miris  Montserratas klosterī) bija Romas katoļu Baznīcas Rīgas metropolijas Liepājas diecēzes pirmais bīskaps, ordinēts 22.03.1903, nominēts 29.04.1938., konsekrēts 29.06.1938.

 Biogrāfija 
Antonijs Urbšs dzimis 1879. gada 29. novembrī Rokišķos Lietuvā. Desmit gadu vecumā zaudējot tēvu, gādību par zēnu uzņēmās viņa mātes brālis Vārkavas Vissvētās Trīsvienības draudzes prāvests Dovgialovičs. Tāpēc daļu bērnības un skolas gadus pavadījis Vārkavā, kur ieguvis arīizglītību. 1898. gadā iestājies Pēterpils Garīgajā seminārā, kuru beidzis 1903. gadā un tajā pašā gadā Pēterpilī, Mogiļevas arhibīskaps metropolīts Hieronims Boļeslavs Klopotovskis Antoniju Urbšu ordinējis par priesteri.Cakuls, J. Latvijas Romas katoļu priesteri. Rīga:Rīgas Metropolijas kūrija, 1996. 320.lpp.

1922. gadā tika nozīmēts par bīskapa padomnieku un Rīgas arhidiecēzes prosinodālo tiesnesi, 1924. gadā iecelts par Svētā tēva kambarkungu jeb monsinjoru, 1937. gadā paaugstināts par prelātu. 1944. gada 9. septembrī izvests uz Vāciju, kur apmeties uz dzīvi Loras kapucīnu klosterī. Beidzoties Otrajam pasaules karam, apmeklējis latviešu nometnes amerikāņu un britu zonā, dalīdams Svēto sakramentu un dodams garīgo stiprinājumu. Kartūziešu abata aicināts, 1949. gada pavasarī kopā ar savu sekretāru prelātu Novicki devies uz Spāniju, kur apmeties Montserratas benediktiešu klosterī.

Spānijā Urbšs palīdzējis vietējiem bīskapiem — celebrēja, izdalīja Iestiprināšanas sakramentu, iesvētīja jaunos priesterus, kā arī apmeklēja draudzes. Montserratā 1953. gada 22. martā, priesterības zelta jubilejā saņēmis no pāvesta Pija XII pāvesta "Pontificio Solio Adstans" jeb troņasistenta titulu un privilēģijas, kas pienākas šim goda titulam. Līdz 1953. gadam Antonijs Urbšs tika piešķīris Iestiprināšanas sakramentu 14 000 ticīgo, 240 kandidātiem uz priesterību piešķīris zemākas un augstākas svētības. Liepājas bīskaps skaitījies līdz pat savai nāvei. Miris 1965. gada 17. augustā Spānijā, apbedīts Montserrata klostera kriptā, vēlāk blakus viņam apbedīts prelāts Novickis.Cakuls, Jānis. Latvijas Romas katoļu priesteri. Rīga:Rīgas Metropolijas kūrija, 1996. 320.-321. lpp.

 Garīgā kalpošana 
No 1903. līdz 1904. gadam ir Varakļānu Jaunavas Marijas debesīs uzņemšanas draudzes vikārs. 1904. gadā uz īsu brīdi kļūst par Dagdas Vissvētās Trīsvienības draudzes vikāru. No 1904. līdz 1911. gadam ir Rīgas Svētā Franciska draudzes vikārs. 1911. gadā kļūst par Kaunatas Vissvētākās Jaunavas Marijas draudzes prāvestu. No 1911. līdz 1920. gadam ir Daugavpils Vissvētākās Jaunavas Marijas bezvainīgās ieņemšanas draudzes prāvests. No 1920. līdz 1938. gadam ir Ludzas Jaunavas Marijas debesīs uzņemšanas draudzes prāvests un Ludzas dekanāta dekāns.

1938. gadā nominēts par jaunizveidotās Liepājas bīskapijas bīskapu ar pāvesta Pija XI bullu "Commissum Humilitati Nostrae".Cakuls, Jānis. Latvijas Romas katoļu Baznīcas vēstures materiāli. 20. gadsimts. Rīga:Rīgas Metropolijas kūrija, 2001. 59.lpp. No 1938. līdz 1965. gadam ir Liepājas bīskaps, arhibīskapa metropolīta sufragans.www.catholic-hierarchy.org

 Skatīt arī 
 Bīskaps
 Romas katoļu Rīgas Metropolijas (atjaunotās) bīskapu uzskaitījums

 Atsauces 

 Ārējās saites 
 Hierarhija
 Biogrāfija

Kategorija:1879. gadā dzimušie
Kategorija:1965. gadā mirušie
Kategorija:Latvijas bīskapi
Kategorija:Latvijas Romas katoļu bīskapi
Kategorija:Latvijas Romas katoļu baznīca
Kategorija:Romas katoļu baznīca
Kategorija:Liepājas diecēzes bīskapi
Kategorija:Atzinības krusta komandieri