Hokons VII

Hokons VII (; dzimis  Šarlotenlundas pilī netālu no Kopenhāgenas kā Kristians Frederiks Kārlis Georgs Valdemārs Aksels, miris  Oslo) bija Norvēģijas karalis no 1905. gada, kad tika likvidēta personālūnija ar Zviedriju, līdz savai nāvei 1957. gadā. Bija viens no nedaudzajiem vēlētajiem Eiropas monarhiem.

 Dzīvesgājums 
Dzimis kā Dānijas princis Kārlis nākamā Dānijas karaļa Frederika VIII un viņa sievas, Zviedrijas karaļa Kārļa XV meitas, Luīzes ģimenē kā otrais dēls. Piederēja pie Gliksburgas dinastijas, kas ir atzars Dānijas karaliskajai Oldenburgas dinastijai, kas pārvaldīja Norvēģiju Dānijas—Norvēģijas Karalistes laikā (1536—1814). Vairāki Hokona VII priekšteči pa tēva līniju bija neatkarīgās Norvēģijas valdnieki.

1896. gada 22. jūlijā apprecējās ar Apvienotās Karalistes nākamā karaļa Eduarda VII jaunāko meitu Modu. Vienīgais dēls Aleksandrs pēc tēva nāves kļuva par Norvēģijas karali Ūlavu V.

Pēc personālūnijas ar Zviedriju atcelšanas princim Kārlim piedāvāja kļūt par neatkarīgās Norvēģijas monarhu. Piekritis tikai ar nosacījumu, ja iegūtu atbalstu referendumā. Referendumā "par" tika atdotas  balsis (79%). Apstiprināts par Norvēģijas karali 1905. gada 18. novembrī, kronēts 1906. gada 22. jūnijā Nidarosas katedrālē Tronheimā, pieņemot sennorvēģu vārdu Hokons.

Miris  Bigdejas (Bygdøy) muižā netālu no Oslo.

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Kategorija:Norvēģija
Kategorija:Gliksburgas dinastija
Kategorija:1872. gadā dzimušie
Kategorija:1957. gadā mirušie
Kategorija:Ar Krizantēmas ordeni apbalvotie