Dignāja

Dignāja ir ciems Jēkabpils novadā, Dignājas pagasta centrs. Dignājas apkārtē atrodas Dignājas pilskalns, līdz 14. gadsimtam te pastāvējusi Dignājas viduslaiku pils. No Dignājas pār Daugavu uz Līvāniem ved pārceltuve.

 Vēsture 

 Arheoloģiskie izrakumi 
Dignājas pilsētiņa bija nocietināta un saimnieciskajā dzīvē tai bija novadam stratēģiska nozīme. Tā atradās plašā, plakanā divpakāpju paugurā Dignājas pagasta Kusiņu saimniecības tīrumā, 300 m no Daugavas kreisā krasta. Paugura pamats — dolomītu klints 15 m virs pārpurvotas pļavas. Pilsētiņa aizņēma 65x35 m plašu klintāju upes krastā.

Dignājā atrasti kaula žebērkļi, pogas, adatas un saspraudes, akmens cirvju lauskas, metāla liešanas tīģeļi, māla sprēslīcas, tekstilās un citu veidu keramikas lauskas.

 Jaunie laiki 
Reformācijas gaitā 1567. gadā hercogs Gothards izdeva pavēli dibināt Dignājā luterāņu draudzi un baznīcu. 1650. gadā Dignājā bija dzelzs ceplis. Tolaik šeit bija iecerēts būvēt pilsētu pie kanāla, kas savienotu Daugavas un Lielupes baseinus, taču tas netika uzbūvēts politisku iemeslu dēļ.Lūcija Ķuzāne, “Sēlijas vēsturiskā hronika”. Latvijas Kultūras fonds, “Sēļu zeme”, 1995., Rīga, 130.-155. lpp.

Zviedrijas kambarkungs Andreass fon Nordenflihts ap 1760. gadu rakstīja, ka hercogs Ernsts Johans Bīrons Dignājas muižā bija ierīkojis potaša dedzinātavu. Potašu ieguva no bērzu un alkšņu pelniem, tos aplejot ar ūdeni, filtrējot, tvaicējot un beigās karsējot īpašās krāsnīs. Tā rezultātā iznāca bezkrāsaina kristāliska viela, ko izmantoja ziepju un stikla ražošanai, kā arī ādu apstrādei.Kā strādāja un attīstījās Kurzemes hercogu uzņēmumi Mārīte Jakovļeva, laikraksts "Latvijas Vēstnesis" Nr. 263/265, 19.07.2000.

 Novadnieki 
 Jānis Gerkāns, skolotājs

 Atsauces 


Kategorija:Jēkabpils novada ciemi
Kategorija:Latvijas pagastu centri
Kategorija:Latvijas ciemi