Viktors Eglītis

Viktors Eglītis ( — ) bija latviešu rakstnieks un mākslas teorētiķis. Rakstnieka Anšlava Eglīša tēvs. Eglītis bija viens no latviešu dekadences pārstāvjiem, modernisma ieviesējs latviešu literatūrā.

 Dzīvesgājums 
Viktors Eglītis (uzvārda rakstības formas — arī Eglīts, Eglīte) dzimis Sarkaņu pagasta "Lejas Kauperos" pareizticībā pārgājušu zemnieku ģimenē. Pirmo izglītību ieguvis Lazdonas draudzes skolā. Pēc tam viņš mācījās garīgajā seminārā Vitebskā (1889—1899), Penzas mākslas skolā, M.Teniševas mākslas darbnīcā Pēterburgā un Tērbatas Universitātē,"Latvijas Kareivis" Piecdesmit gadu mūžs mūsu rakstniecībā (14.04.27.) pēc kuras beigšanas strādāja par skolotāju un nodevās rakstniecībai.

Pirmais Eglīša stāsts "Grūtā nakts" iespiests laikrakstā "Austrums" 1899. gadā."Latvijas Kareivis" Rakstnieku jubilejas (14.03.24.) 1899. — 1901. gadā publicētie stāsti pamatā bija reālisma stilā ar spēcīgām impresionisma iezīmēm, bet 1903. gadā viņš publicēja literāro apceri „Poruks”, kurā formulēja savus jaunos literāros principus — dekadenci un simbolismu. Vēlāk Eglītis izdeva dzejoļu krājumu „Elēģijas” (1907), virkni prozas darbu, ko apkopo krājumā „Vērtības pārvērtējot” (1911) un uzraksta drāmu „Galmā”, kas iezīmēja latviešu modernās drāmas sākumu. Sapulcinot ap sevi plejādi jauno iesācēju — E. Virzu, V. Dambergu, A. Austriņu, K. Štrālu u.c., V. Eglītis ar visu savas temperamentīgās dabas sparu metās pārveidot latviešu mākslu gan saturā, gan formās.

Pēc Latvijas brīvības cīņu noslēguma 1920.—1922. gadā Viktors Eglītis bija literārās daļas redaktors laikrakstā "Latvijas Kareivis", vēlāk "Latvijas Sargs". Pēc tam Eglītis publicēja latviešu rakstnieku kritikas, vairākus romānus un dzejoļu krājumus, no kuriem daudzi tēloja latviešu senvēsturi. Pievērsies dievturībai. 1930. gada decembrī otro reizi apprecējās ar mākslinieci Hildu Vīku. Viņa vēlākajos darbos sastopama ksenofobija un antisemītisms.

Otrā pasaules kara beigās 1944. gada 8. oktobrī Dobelē apcietināts, 1945. gada 3. februārī notiesāts Otrās Baltijas frontes Kara tribunāla slēgtā sēdē uz 10 gadiem labošanas darbu nometnēs, nākamajā dienā nosūtīts uz Iekšlietu Tautas komisariāta cietumu numur 2 Rīgā, nomiris ieslodzījumā (vieta nezināma) 1945. gada 20. aprīlī."Diena" Viktors Eglītis. Izlase. Dzeja, stāsti, drāma. LU Literatūras, folkloras un mākslas institūts, Zinātne, 2004, 359 lpp. Reabilitēts 1990. gadā.
Viktora Eglīša kapavieta nav zināma, bet Eglīšu dzimtas kapsētā II Meža kapos 2005. gadā atklāja pieminekli atvērtas grāmatas formā ar visu dzimtas rakstnieku parakstiem (tēlnieks Vilnis Titāns).

 Atsauces 

 Literatūra 
 Izlase "Viktors Eglītis”. LU folkloras un mākslas institūts (2004)
 Vera Vāvere. "Viktors Eglītis". Zinātne (2012)


Kategorija:1877. gadā dzimušie
Kategorija:1945. gadā mirušie
Kategorija:Madonas novadā dzimušie
Kategorija:Latviešu rakstnieki
Kategorija:Latviešu valodā rakstošie
Kategorija:Latviešu Nacionāldemokrātu partijas politiķi
Kategorija:Dievturi
Kategorija:Padomju represijās nogalinātie