Gaišzilais sīlis

Gaišzilais sīlis jeb pīniju sīlis (Gymnorhinus cyanocephalus) ir vārnu dzimtas (Corvidae) putnu suga, kas ir vienīgā suga gaišzilo sīļu ģintī (Gymnorhinus). Ģeogrāfisko variāciju nav.World Bird List: Crows, mudnesters & birds-of-paradise, 2020

Gaišzilais sīlis dzīvo Ziemeļamerikas rietumu daļā, sākot ar Oregonas centrālo daļu, līdz Kalifornijai ziemeļos un uz austrumiem līdz Oklahomas rietumiem. Tas ir sastopams kalnos, kuros aug pīniju priedes: Kolorado pīnijas (Pinus edulis) un vienlapas pīnijas (Pinus monophylla).

 Izskats 
Gaišzilais sīlis, salīdzinot ķermeņa proporcijas un auguma izmērus, ir vislīdzīgākais riekstrozim. Arī ekoloģisko nišu abi ieņem līdzīgu. Ķermeņa garums 26—29 cm, spārnu plētums 44—48 cm, svars tēviņam apmēram 111 g, mātītei 99 g.Alive: Pinyon Jay (Gymnorhinus cyanocephalus)

Gaišzilā sīļa apspalvojums ir zilipelēks, tā galva ir tumšāk pelēka, bet pakakle un pavēdere gaišāka. Kājas un knābis melni. Gaišzilais sīlis ir vienīgais putns vārnu dzimtā, kuram nāsis nav segtas ar spalviņām.Perrins, Christopher (2003): The New Encyclopedia of Birds Oxford University Press: Oxford 

 Uzvedība 
Gaišzilie sīļi ir ļoti sabiedriski putni. Tie parasti veido barus, kas var būt arī ļoti lieli, līdz pat 250 un vairāk putniem. Kamēr bars barojas, daži indivīdi paliek sardzē, uzmanot, vai netuvojas putnu ienaidnieki. Gados, kad priedēm ienākas maz sēklu, gaišzilie sīļi neligzdo vai ligzdo tikai daži pāri.Reproductive interdependence of pinyon jay and pinyon pines 

 Barība 
Galvenā gaišzilā sīļa barība ir pīniju priežu sēklas. Parasti tiek izmantotas Kolorādo pīniju sēklas un vienlapu pīniju sēklas. Pīniju sēklas ir smagas un barojošas, tām nav priežu sēklām raksturīgo spārniņu. Sēklas neizplatās ar vēju, līdz ar to gaišzilais sīlis ir galvenais pīniju sēklu izplatītājs dabā. Tie ēd arī augļus un ogas, kukaiņus, sienāžus, zirnekļus un citus bezmugurkaulniekus.

 Ligzdošana 
Ligzdošana notiek kolonijās, bet vienā kokā ir tikai viena ligzda.Lanner, Ronald M. 1981. The pinon pine: A natural and cultural history. Reno, NV: University of Nevada Press Parasti ligzdas vīšanai tiek izvēlēts ozols vai priede. Ligzdot gaišzilais sīlis sāk janvārī vai februārī. Šajā laikā sīļu bars sadalās 2 daļās: ligzdojošie pāri un jaunie putni, kas vēl neligzdo. Dzimumbriedumu gaišzilais sīlis sasniedz apmēram 1,5—2 gadu vecumā.The advantages of, and constraint forcing, mate fidelity in pinyon jays 

Pieaugušie putni veido monogāmus pārus, kuriem ir ilgstošas pāru attiecības, bet arī ligzdošanas laikā pāris vai perēšanas laikā tikai tēviņš nakšņo kopā ar baru, un katru rītu viss bars kopīgi barojas apmēram 1,5 stundas.Balda, Russell P.; Bateman, Gary C. 1971. Flocking and annual cycle of the pinyon jay, Gymnorhinus cyanocephalus. The Condor. 73: 278–302  Dējumā parasti ir 3—5 olas. Inkubācijas periods ilgst 17 dienas. Perē tikai mātīte, bet tēviņš mātīti tikmēr baro. Barība tiek pienesta ligzdas tuvumā uz kāda zara, tad tēviņš sauc mātīti ēst. Mātīte paņem barību un tūlīt atgriežas ligzdā. Pirmās 6 dienas, lai mazuļi nesaltu, mātīte tos nepamet, bet tēviņš visus turpina barot ar priežu sēklām. Apspalvojums putnēniem izaug 21 dienas vecumā. Vēlāk putnēnus baro abi vecāki, bet, līdzko tie sasnieguši izlidošanas vecumu, tos var pabarot ikviens garām lidojošais pieaugušais gaišzilais sīlis no kolonijas. Arī pēc izlidošanas jaunie gaišzilie sīļi tiek baroti apmēram 8 dienas, pēc tam tie mācās sameklēt barību paši.

 Atsauces 

 Ārējās saites 
 Pinyon Jay
 Gaišzilā sīļa foto galerija  (vireo)

Kategorija:Vārnu dzimta
Kategorija:Ziemeļamerikas putni