Briāna-Keloga pakts

Tumši zaļā - valstis, kas pirmās parakstīja līgumu
 Gaiši zaļā - vēlāk pievienojušās dalībvalstis
 Gaiši zilā - dalībvalstu kolonijas
 Tumši zilā - Tautu Savienības mandāti, kurus pārvaldīja dalībvalstis

Briāna-Keloga pakts bija starpvalstu līgums, kas tika noslēgts 1928. gadā. Tas paredzēja atteikties no kara kā nacionālās politikas līdzekļa un visus konfliktus atrisināt vienīgi mierīgā ceļā. Pakts nosaukts tā iniciatoru ASV valsts sekretāra Frenka Keloga un Francijas ārlietu ministra Aristida Briāna vārdā. Tam pievienojās 63 pasaules valstis.

 Vēsturiskais konteksts 
Briāna-Keloga pakts tika izstrādāts pēc Pirmā pasaules kara šausmām, laikā, kad bija spēcīga starptautiska vēlme novērst turpmākus lielus militārus konfliktus. Pirmā iniciatīva nāca no Aristida Briāna, kurš 1927. gadā ierosināja divpusēju neuzbrukšanas paktu starp Franciju un ASV. Tomēr Frenks Kelogs šo ideju paplašināja, piedāvājot atvērt līgumu arī citām valstīm.

 Parakstīšana un dalībnieki 
Pakts tika parakstīts 1928. gada 27. augustā Parīzē. Sākotnēji to parakstīja 15 valstis, tostarp ASV, Francija, Lielbritānija, Vācija, Itālija un Japāna. Vēlāk līgumam pievienojās daudzas citas valstis, kopumā sasniedzot 63 dalībnieces, kas pārstāvēja lielāko daļu tolaik atzīto suverēno valstu.

 Līguma saturs 
Līgums sastāvēja no īsa preambulas un trim pantiem. Galvenais princips bija:

 Pirmais pants: dalībvalstis oficiāli atsakās izmantot karu kā līdzekli starptautisku konfliktu risināšanai.
 Otrais pants: visas domstarpības risināmas tikai mierīgā ceļā.
 Trešais pants: līgums stājās spēkā starp parakstītājām pēc ratifikācijas.

 Sekas un nozīme 
Lai arī pakts bija nozīmīgs morāls solis uz priekšu, tam nebija noteiktu mehānismu sankciju piemērošanai vai izpildei. Līdz ar to tā efektivitāte tika apšaubīta, īpaši pēc tam, kad 1930. gados vairākas valstis (piemēram, Japāna, Itālija un Vācija) sāka agresīvu ekspansiju, pārkāpjot pakta principus.

Neskatoties uz ierobežoto praktisko ietekmi, Briāna-Keloga pakts kļuva par pamatu starptautisko tiesību attīstībai. Pēc Otrā pasaules kara tā principi tika iekļauti ANO Statūtos un kļuva par pamatu Nirnbergas tribunāla tiesvedībai pret nacistiskajiem līderiem.

 Ārējās saites 

Kategorija:Starptautiskie līgumi