Kārlis Aperāts

Kārlis Aperāts ( — ) bija Latvijas armijas un Latviešu leģiona virsnieks.

 Dzīvesgājums 

Dzimis Vilces pagastā. Pēc Petrovskas pilsētas ģimnāzijas absolvēšanas strādāja par grāmatvedi Rīgā. Pirmā pasaules kara sākumā 1915. gada septembrī brīvprātīgi iestājās Krievijas Impērijas armijā. 145. rezerves kājnieku pulkā izgāja apmācību brīvprātīgo mācību komandā. 1916. gada pavasarī pēc paša vēlēšanās pārcelts uz 1. Daugavgrīvas latviešu strēlnieku bataljonu. Tā sastāvā piedalījās Ziemassvētku kaujās pie Ložmetējkalna un Mazās Juglas aizstāvēšanās kaujās. Pēc kaujām paaugstināts par apakšvirsnieku.

Latvijas brīvības cīņu sākumā 1918. gada 15. decembrī brīvprātīgi iestājās jaunveidotā landesvēra 1. latviešu atsevišķā bataljona Cēsu rotā kā sakaru komandas priekšnieks. 1919. gadā paaugstināts par leitnantu, bet 1920. gadā — par virsleitnantu un augustā pārcelts uz 2. Ventspils kājnieku pulku atkal kā sakaru komandas priekšnieks, piedalījies Latgales atbrīvošanas cīņās. Par kaujas darbību pie Moļņiku ciema, kur zem spēcīgas pretinieka uguns pievienojis ienaidnieka telefona līnijai savu tālruni un uztvēris ziņas par ienaidnieka spēku pārgrupēšanos, ļaujot Latvijas armijai ieņemt Viļānus bez zaudējumiem, apbalvots ar Lāčplēša Kara ordeni.

1923. gadā viņu iecēla par 1. Kurzemes divīzijas sakaru komandas priekšnieku un 1924. gadā paaugstināja par kapteini. 1929. gadām sākumā Aperāts nesekmīgi kandidēja Liepājas domes vēlēšanās no 13. Kara ostas iedzīvotāju vēlēšanu saraksta."Republika" 1929. gada 21. janv. (Nr. 3), 9. lpp 1929. gada 18. novembrī apbalvots ar Triju Zvaigžņu ordeņa V šķiru."Valdības vēstnesis" 1929. gada 16. nov. (Nr. 261), 4. lpp 1931. gada aprīlī ar 994 balsīm tika ievēlēts Liepājas domē no 13. Kara ostas iedzīvotāju vēlēšanu saraksta līdz ar admirāli Teodoru Spādi."Strahdneeku Awize" 1931. gada 14. apr. (Nr. 81), 4. lpp 1936. gada 3. martā tika pārcelts uz 4. Valmieras kājnieku pulku."Valdības vēstnesis" 1936. gada 3. marts (Nr. 53), 1. lpp 1936. gada 18. novembrī tika paaugstināts par pulkvežleitnantu un nozīmēts uz Sakaru bataljonu,"Rīts" 1936. gada 18. nov. (Nr. 319), 16. lpp bataljona 20 gadu pastāvēšanas svētkos 1939. gada jūnijā apbalvots ar Viestura ordeņa IV šķiru (ar šķēpiem)."Brīvā zeme" 1936. gada 6. jūn. (Nr. 124), 2. lpp Lai arī Aperāts represēts netika, spilgti aprakstījis Latvijas okupācijas sākotnējos notikumus: noskaņojumu Latvijas armijā, Sarkanās armijas tanku ieiešanu Rīgā, kā arī grautiņus pie Rīgas prefektūras. Par to savās piezīmēs Aperāts rakstīja:

Pēc Vācijas iebrukuma PSRS Aperāts organizēti ar trim Sakaru bataljona rotām pameta 24. teritoriālā korpusa rindas Litenes nometnē, paņemot līdzi smagās automašīnas, ieročus un sakaru iekārtas, un devās mežā. Šī vienība, pievienojoties citiem Sarkanās armijas rindas pametušajiem latviešu karavīriem, pieauga līdz teju 2000 vīru sastāvam un kļuva pazīstama kā "Dzimtenes sargi", pamatā nodarbojoties ar mežos klaiņojošo, bēgošo sarkanarmiešu likvidēšanu Gulbenes, Alūksnes un Cesvaines pusē."Tēvija" 1942. gada 30. jūn. (Nr. 148), 10. lpp Brīvprātīgi pieteicies pirmajās vācu armijā formētajās latviešu vienībās, Aperāts 1942. gadā kļuva par 26. Tukuma policijas bataljona komandieri, bet 1943. gada martā tika iecelts par 2. latviešu brigādes 42. grenadieru pulka II bataljona komandieri, īsu laiku komandēja to Volhovas frontē, taču saslima un 1944. gada janvārī bija spiests doties uz Rīgu ārstēties. 1943. gada 22. augustā apbalvots ar II šķiras, bet 21. septembrī ar — I šķiras Dzelzs krustu.

1944. gada 26. jūnijā Aperātu iecēla par 15. divīzijas 32. pulka komandieri.Daugavas Vanagu Centrālās Pārvaldes Izdevums - Latviešu kaŗavīrs Otra pasaules kaŗa laikā, Toronto: 1993, 11.sējums, 39. lpp 1944. gada jūlijā, ienaidnieka pārspēka spiests, 32. pulks atkāpās no Veļikajas krastu Opočkas pozīcijām, šajā procesā 32. pulkam tika pievienotas vēl citas latviešu vienību daļas un izveidota Aperāta kaujas grupa (Kampfgruppe Aperāts) ap 850 vīru sastāvā. Kaujas grupa pulvežleitnanta Aperāta vadībā atkāpās Mozuļu (Мозули) ciema virzienā, taču tas jau bija ienaidnieka rokās, Zilupi nācās forsēt ar kauju, kas arī izdevās, taču kaujas grupa nonāca divu Sarkanās armijas divīziju ielenkumā. 16. jūlija vakarā Aperātu smagi ievainoja uzbrūkošie ienaidnieka tanki — viņš nodeva atlikušo vīru vadību savam adjutantam majoram Hāzneram, taču pats atsacījās evakuēties, lai neaizkavētu atkāpšanos. Kaujā krita ap 300 latviešu karavīru, 22 latviešu un 6 vācu virsnieki. Cīņas biedru liecības liek domāt, ka, lai nekristu gūstā, pulkvežleitnants Aperāts nošāvās."Tēvija" 1942. gada 1. aug. (Nr. 179), 2. lpp

Pēc nāves paaugstināts par pulkvedi un apbalvots ar Dzelzs krusta Bruņinieku krustu.

 Ārējās saites 
 L.k.o.k. biogrāfija

 Atsauces 

Kategorija:Latvijas Bruņoto spēku virsnieki
Kategorija:Latviešu leģiona virsnieki
Kategorija:Lāčplēša Kara ordeņa kavalieri
Kategorija:Viestura ordeņa virsnieki
Kategorija:Triju Zvaigžņu ordeņa kavalieri
Kategorija:Dzelzs krusta kavalieri
Kategorija:Kaujās kritušie
Kategorija:Pašnāvību veikušās militārpersonas
Kategorija:Jelgavas novadā dzimušie