Kūno fon Hacingenšteins

Kūno fon Hacingenšteins () jeb Konrāds von Hatšteins () vai Konrads Hercogensteins (latīņu: Conradus von Herzogstein) bija Livonijas ordeņa mestrs no 1288.līdz 1290. gadam.

 Dzīvesgājums 
Cēlies no dižciltīgas Hesenes ministerāļu dzimtas Hatšteinā, 25 km uz ziemeļrietumiem no Frankfurtes pie Mainas. Pēc iestāšanās Vācu ordenī bija Nātangas fogts un komturs (1275-1289), Toruņas (1283) un Elbingas (1284-1286) komturs. 

Pēc mestra Villekena nogalināšanas Garozas kaujā Vācu ordeņa lielmestrs Burhards ordeņa kapitulā Elbingā 1288. gada februārī iecēla Kūno par Livonijas mestru un sacīja "Mīļais draugs, jums došu nu visu, ko jūs gribētu. Uz Līvzemi nu brauksit jūs, jums to, kā nākas, sargāt būs, lai paklausības kronis kļūtu tā alga, ko jūs beigās gūtu."

Kūno aicinājis ordeņa lielmestru sūtīt vairāk bruņinieku uz Livoniju un arī pašam turp doties, jo "tiem Līvzemē sirds bēdīga, tiem gudrie brāļi nokauti. Lai beigtos viņu sirdēsti, jums jāsūta turp brāļi braši, tiem līdzi brauciet arī paši!"
1288. gada sākumā kopā ar četrdesmit ordeņa brāļiem Kūno no Prūsijas gar jūras krastu devās uz Kurzemi un pēc īsas atpūtas Kuldīgas pilī sasniedza Rīgu, kur apmetās ordeņa pilī.  

1288. - 1289. gada ziemas karagājienā ordeņa mestrs Kūno no Hacigenšteinas kopā ar Tērbatas un Sāmsalas vasaļiem un latgaļu sabiedrotajiem nodedzināja Dobeles pilsētu, bet pili neiekaroja un atkāpās uz Tērvetes Svētkalnu (Heiligenberga). 1289. - 1290. gada ziemā ap 2500 Livonijas ordeņa brāļu un to kuršu sabiedroto no Kursas puses uzbruka Dobelei un nodedzināja pilsētu. 1290. gadā ordeņa brāļi ķērās pie citas taktikas un atkārtoti izpostīja Dobeles novadu, līdz "tie kļuva pliki un nabagi" un zemē iestājās bads. Beidzot dobelieši pameta savu pili un pārcēlās uz Raktes pilskalnu Žagarē un citiem novadiem, kas tagad atrodas Lietuvas teritorijā. Pēc izpostīšanas un zemgaļu izceļošanas novads uz ilgu laiku bija reti apdzīvots.

Pēc aiziešanas no mestra amata Kūno uzturējās Brandenburgā (1296-1303).Fenske L., Militzer K. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. - Köln; Weimar; Wien, 1993. 296-298 lpp.

 Vēstures hroniku liecības 

 Atsauces 

 Skatīt arī 
 Zemgales senvēsture
 Livonijas ordeņa mestri

Kategorija:Livonijas ordeņa mestri
Kategorija:Valdnieki Latvijas teritorijā