Lekorbizjē

Šarls Eduārs Žanerē Grī (), pazīstams kā Lekorbizjē (Le Corbusier, ; dzimis , miris ), bija Šveices—Francijas arhitekts, dizainers, urbānists, rakstnieks, kā arī gleznotājs, kas slavens kļuva ar to, ka arhitektūrā bija viens no modernisma pionieriem.

 Biogrāfija 
Šarls Eduārs Žanerē Grī ir dzimis  Šveices pilsētā Lašodefonā. 1920. gadā viņš pieņēma pseidonīmu Lekorbizjē. Viņa vectēva uzvārds pa mātes līniju bija Lecorbésier. Slavens kļuva 1930. gados, kad dzīvoja Francijā. 1930. gadā ieguva Francijas pilsonību.

Lekobirzjē ir piedalījies Parīzes centra pārbūvē (1925. gadā), daudzstāvu dzīvojamo māju celtniecības projektos Marseļā, Nantē un Berlīnē (no 1946. līdz 1957. gadam), kā arī kapelas celtniecībā Rošānā (1955. gadā). Strādāja arī Krievijā, Indijā un Amerikas Savienotajās Valstīs. 1961. gadā saņēma Amerikas Arhitektu institūta zelta medaļu.

Lekorbizjē nomira , 77 gadu vecumā, peldes laikā, kad viņš piedzīvoja sirdstrieku un nespēja pats saviem spēkiem tikt krastā. Ārsts viņam bija ieteicies nenodarboties ar peldēšanu, kas pēc ārsta domām sagādāja par lielu slodzi Lekorbizjē slimajai sirdij.

 Modernās arhitektūras pieci principi 
1920. gados Lekorbizjē noformulēja modernās arhitektūras piecus principus vai punktus (Cinq points de l'architecture moderne), pēc kuriem ir jāvadās, lai nodrošinātu celtnes drošību un vienlaicīgi arī tās izskatīgumu. Šie principi ir šādi:
 celtne ir jāceļ uz brīvi stāvošiem betona balstiem, kuriem jāiztur celtnes slodze;
 ēkas jumtam ir jābūt horizontālam, lai uz tā varētu, piemēram, izveidot dārzu;
 iekštelpās nevar būt nesošās konstrukcijas, lai var brīvi veidot ēkas plānojumu;
 nenoslogotās ārsienas veido nepārtrauktas logu rindas;
 fasādi jāveido brīvi, kuras stabilitāti nodrošina karkasa konstrukcijas.

 Atsauces 

 Ārējās saites 


Kategorija:Neišateles kantonā dzimušie
Kategorija:Šveices arhitekti
Kategorija:Franču arhitekti