Suņlāču dzimta

Suņlāči () ir izmirusi, aizvēsturiska plēsēju kārtas (Carnivora) dzimta, kas pieder suņveidīgo apakškārtai (Caniformia).

Suņlāči dzīvoja miocēnā pirms 22 miljoniem gadu. To senākās fosilijas ir atrastas Eiropā, Āzijā un Ziemeļamerikā. Jaunākās fosilijas no vēlā pliocēna, apmēram 2 miljonus gadu vecas, ir atrastas Eirāzijā un Āfrikā.  suņlāču fosilijas ir atrastas arī Centrālamerikā.

 Izskats un uzvedība 
Suņlāči bija apmēram 1,5 m gari, to augstums skautā apmēram 70 cm. Ķermeņa proporcijas tam ir līdzīgas tīģerim, bet zobi līdzīgi suņiem. Pastāv uzskats, ka suņlāči bija izteikti plēsīgi. Tāpat kā suņi un atšķirībā no mūsdienu lāčiem suņlāči staigāja uz pirkstgaliem. Tas nozīmē, ka tie bija labi skrējēji un veikli mednieki. Iespējams, ka tie tāpat kā suņi dzīvoja baros. 

 Sistemātika 
Suņlāču klasifikācija ir kļuvusi ļoti komplicēta. Viena no sistēmām suņlāču dzimtu iedala 2 apakšdzimtās: pirmā apakšdzimta Phoberocyoninae ietver Phoberocyon un Plithocyonun; otra apakšdzimta Hemicyoninae ietver Zaragocyon, Hemicyon un Dinocyon. 

 Atsauces 

Kategorija:Aizvēsturiski plēsēji
Kategorija:Plēsēji