Harijs Liepiņš

Harijs Liepiņš (dzimis , miris ) bija latviešu teātra un kino aktieris.

 Dzīvesgājums 
Dzimis 1927. gadā Ternejas pagastā (tagadējā Ipiķu pagastā) Emmas Ženijas Liepiņas ģimenē. Māte Rīgā strādāja par dienestmeitu, Hariju audzināja vecmāmiņa Grieta Liepiņa.
1935. gadā viņš pārcēlās pie mātes uz Rīgu, mācījās Rīgas pilsētas 28. (Jumaras) pamatskolā (1935–1941) un Rīgas pilsētas 1. ģimnāzijā (1942–1944). 
Otrā pasaules kara laikā tika iesaukts vācu gaisa spēku izpalīgos, pēc kara beigām Liepiņš pusotru gadu bija ieslodzīts Vorkutlaga nometnē Vorkutā, kur strādāja ogļu šahtā.Mamaja, E., Harijs Liepiņš Nacionālā enciklopēdija. Atjaunots 2022. gada 16. februārī. Skatīts: 2022. gada 17. februārī.

Pēc atgriešanās Rīgā Harijs Liepiņš darba meklējumos saņēma vairākus atraidījumus Vorkutas zīmoga dokumentos dēļ, tomēr 1947. gada 6. aprīlī viņš tika oficiāli pieņemts darbā Dailes teātrī. Šāda uzdrīkstēšanās bija iespējama, pateicoties Eduarda Smiļģa autoritātei un teātra direktora Jāņa Palkavnieka personīgai pārliecībai un kara veterāna biogrāfijai.Radzobe, Z., Mūžīgs jau viņš mums ir, bet vēl mūžīgāks gribēja būt. 100 izcili Latvijas aktieri 2. daļa, sast. un zin. red. S. Radzobe. Rīga : LU Akadēmiskais apgāds, 2019., 572.–581. lpp. ISBN 978-9934-18-403-1 Rudenī Liepiņš uzsāka mācības Dailes teātra Otrās studijas 2. kursā, ko pabeidza 1949. gadā. Smiļģis lika apmeklēt studijas nodarbības jaunajiem aktieriem, kas bija pieņemti darbā pēc kara bez jebkādas teātra skolas.Šneidere, M., Harijs Liepiņš. Rīga : Jumava, 2008., 93.-95. lpp. ISBN 978-9984-38-423-8 Turpmāko skatuves darbību saistīja  ar Dailes teātri, kur drīz jau saņēma lielas lomas. Aktieru meistarības pedagoģe Felicita Ertnere atzīmēja, ka nodarbībās Harijs esot garlaikojies, bet uz skatuves tūlīt atdzīvojās un spēlēja brīvi un aizrautīgi. Vēlāk aktieris atcerējās studijas praktiskās nodarbības kā ļoti vērtīgas un par vairākiem saviem pedagogiem, kolēģiem un skatuves partneriem runāja ar cieņu un pateicību. Harijs Liepiņš uzskatīja, ka "aktieris piedzimst trīsreiz: kad ierauga pasauli, kad saņem pirmo lomu un kad atrod savu tēmu mākslā. Trešā piedzimšana ir tā izšķirīgākā." Viņam šāda aktiera īstā piedzimšana sākās ar Uģa lomu Raiņa lugā "Indulis un Ārija" 1950. gadā. Īpaša nozīme ir arī Tota lomai Raiņa "Spēlēju, dancoju" iestudējumā (1956), kuru Liepiņš asociēja pats ar savu ceļu pa dzīvi. Šo lomu viņš spēlēja ilgus gadus — gan izrādēs, gan koncertos. Kopumā aktieris teātrī nospēlējis vairāk nekā 100 lomu.

Kopš 1955. gada filmējās daudzās Rīgas Kinostudijas filmās, arī vairāku PSRS kinostudiju filmās.

Iesaistījās Atmodas kustībā, 1989. gadā bijis iekļauts izolējamo inteliģences pārstāvju sarakstā.No grāmatas "Ivars Ķezbers DURVĪS. Tā tas bija", citēts  Izolējami 'X stundā' - slepens dokuments ar arestējamiem Atmodas laika latviešiem delfi.lv 2015. gada 5. maijā

Miris  Skrundā, apglabāts Rīgas Raiņa kapos.Miris aktieris Harijs Liepiņš Diena, 

 Piemiņa 
2001. gada 17. maijā Raiņa kapos tika atklāts par ziedojumiem uzcelts H. Liepiņa piemineklis (tēlnieks Indulis Ranka).

Harija Liepiņa vārdā nosaukta balva, kuru kopš 2005. gada piešķir Latvijas aktieriem par izcili spilgtu aktierdarbu pagājušā gada laikā kino, televīzijā vai radio, kā arī iepriekšējo sezonu laikā.

 Nozīmīgākās lomas teātrī 

 Ņeznamovs — Aleksandra Ostrovska Bez vainas vainīgie (1950)
 Uģis — Raiņa Indulis un Ārija (1950)
 titulloma — Viljama Šekspīra Romeo un Džuljeta (1953)
 Krustiņš — Rūdolfa Blaumaņa Pazudušais dēls (1954)
 Mortimers — Frīdriha Šillera Marija Stjuarte (1956)
 Tots — Raiņa Spēlēju, dancoju (1956-1982)
 Minhauzens — Mārtiņa Zīverta Minhauzena precības (1958)
 Gesta Berlings — Selmas Lāgerlēvas Gesta Berlings (1958)
 titulloma — Viljama Šekspīra Hamlets (1959)
 Andrejs Bolkonskis — Ļeva Tolstoja Karš un miers (1960)
 virsleitnants Lukāšs — Jaroslava Hašeka Šveiks (1961)
 Kangars — Raiņa Uguns un nakts (1965)
 Pičs — Imanta Ziedoņa un Pētera Pētersona Motocikls (1967)
 kņazs Miškins — Fjodora Dostojevska Idiots (1969)
 titulloma — Viljama Šekspīra Ričards III (1972)
 Lorenss Šenons — Tenesija Viljamsa Leguānas nakts (1973)
 titulloma — Henrika Ibsena Brands (1975)
 Jedigejs Žangeldins — Čingiza Aitmatova Un garāka par mūžu diena ilgst (1984)
 titulloma — Migela de Servantesa Dons Kihots (1984)
 Daniēls — Pētera Pētersona Mirdzošais un tumši zilais (1987)
 Mintauts — Raiņa Indulis un Ārija (1987)
 Kazanova — Anšlava Eglīša Kazanovas mētelis (1989)
 Šeiloks — Viljama Šekspīra Venēcijas tirgotājs (1989)

 Filmogrāfija 

 Uz jauno krastu, 1955 - Artūrs
 Nauris, 1957 - Zeltiņš
 Svešiniece ciemā, 1958 - Cālītis
 Zelta ešelons, 1959 - Ištvāns
 Vētra, 1960 - Fēlikss Vilde
 Līdz rudenim vēl tālu, 1964 - Šumskis
 Akmens un šķembas (Es visu atceros, Ričard), 1967 - Jānis
 Kad lietus un vēji sitas logā, 1968 - Leinasars
 Mērnieku laiki, 1968 - Švauksts
 Kremļa kuranti, 1970 - Herberts Velss
 Egle rudzu laukā, 1972 - Hermanis
 Dāvana vientuļai sievietei, 1973 - Zero
 Gaisma tuneļa galā, 1974 - Ēvalds Apse
 Sarkanie diplomātiskie kurjeri, 1977 - Cesarskis
 Dāvanas pa telefonu, 1977 - Roze
 Spāņu variants, 1980 - grupenfīrers Dufners
 Ilgais ceļš kāpās, 1981 - advokāts Osvalds Kreizis
 Sindikāts-2, 1981 - Reilijs
 Prettrieciens, 1985 - feldmaršals Manšteins
 Emīla nedarbi, 1985 - Emīls Svensons, pieaudzis

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Kategorija:1927. gadā dzimušie
Kategorija:1998. gadā mirušie
Kategorija:Valmieras novadā dzimušie
Kategorija:Latviešu kinoaktieri
Kategorija:Latviešu teātra aktieri
Kategorija:Latvijas kinoaktieri
Kategorija:Latvijas teātra aktieri
Kategorija:Dailes teātra aktieri
Kategorija:Latvijas PSR Nopelniem bagātie skatuves mākslinieki
Kategorija:Latvijas PSR Tautas skatuves mākslinieki
Kategorija:PSRS Tautas skatuves mākslinieki
Kategorija:Ar ordeni "Goda Zīme" apbalvotie
Kategorija:Triju Zvaigžņu ordeņa kavalieri
Kategorija:Padomju represijās cietušie
Kategorija:Raiņa kapos apbedītie
Kategorija:Latviešu leģionāri
Kategorija:Ternejas pagasts