Bāze (ķīmija)

Bāzes ir ķīmisku vielu klase, kuru molekulas sastāv no metālu vai amonija joniem un hidroksiljoniem OH−. Ūdenī disociē, veidojot katjonus un hidroksiljonus, tātad uzskatāmas par bāziskajiem hidroksīdiem. Stiprākās ūdenī šķīstošās bāzes sauc par sārmiem. Pēc citas definīcijas, bāzes ir vielas, kuru molekulas ir protonu akceptori (atšķirībā no skābēm, kas ir protonu donori, t.i. atšķeļ protonus). Organiskajā ķīmijā pēc tradīcijas par bāzēm uzskata savienojumus, kas veido sāļiem līdzīgas vielas (aduktus) ar stiprām skābēm, piemēram, alkaloīdus.

 Iedalījums 
Bāzes iedala šādi:

 molekulārās bāzes, piemēram, NH3, H2O;
 anjonbāzes, piemēram, Cl-, S2-, NO2-, OH- (hidroksiljons piešķir bāziskās īpašības ūdenī šķīstošajiem hidroksīdiem, tādiem kā LiOH);
 katjonbāzes, kā [Al(H2O)5OH]2+, [Zn(H2O)nOH]+ u.c.

Savienojumus, kas atkarībā no apstākļiem var būt gan skābe, gan bāze, sauc par amfolītiem jeb amfiprotiskiem savienojumiem. Tie var būt

 daudzprotonu skābju protonus saturošie anjoni: HSO4-, H2PO4-, HPO42-, HS-, HCO3- un citi;
 molekulārie amfolīti: H2O, Al(OH)3 ⋅ 3H2O u.c.

 Īpašības 
Bāzes ūdens šķīdumos atšķeļ hidroksiljonu (hidroksīdjonu OH−) vai piesaista protonu. Bāzes reaģē ar skābēm, veidojot sāļus, izspiež vājākas bāzes no to sāļiem. Bāzu šķīdumiem ir raksturīga liela pH vērtība.

BOH → B+ + OH− (metālu hidroksīdiem)

Piemēram, NaOH → Na+ + OH−

B + H2O → BH+ + OH− (amonjaka un fosfīna atvasinājumiem)

Piemēram, CH3NH2 + H2O → CH3NH3+ + OH−

 Skatīt arī 
Lūisa skābes un bāzes

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Kategorija:Ķīmija
Kategorija:Ķīmiskas vielas