Gunārs Cīrulis

Gunārs Cīrulis (īstajā vārdā Gabriels Civjans (Gabriel Ziwian), dzimis  Rīgā, miris Miris rakstnieks Gunārs Cīrulis LETA 2002-10-26) bija Latvijas ebreju izcelsmes rakstnieks.Gunārs = Gabriels, Helēna Zakmane, pētījums LU SZF projekta Domino  ietvaros

 Dzīvesgājums 
Dzimis 1923. gadā Rīgā ārsta Haima Civjana un viņa sievas Bertas, dzimusi Treivas, ģimenē. Abi vecāki bija studējuši Tartu universitātē, tēvs līdz 1934. gadam bija Rīgas galvenā ārsta vietnieks, bet māte acu ārste. Mācījās Rīgas 17. vidusskolā, ko pabeidza tieši pirms Otrā pasaules kara sākuma, trīs gadus vecākā māsa Zelma studēja klasisko filoloģiju. 

Otrā pasaules kara laikā pēc Rīgas ieņemšanas 1941. gadā Civjana ģimeni ieslodzīja Rīgas geto,  Rumbulas slaktiņā nogalināja viņa tēvu, māti un māsu. Gabrielu kā jaunu vīrieti ieslodzīja Rīgas Mazajā geto, no kura Gabrielam izdevās aizbēgt un ar draugu palīdzību iegādāties dokumentus uz Gunāra Cīruļa vārda (saglabājot iniciāļus G.C.). 1942. gadā viņu aizturēja Daugavpilī un nosūtīja uz Ščecinas darba nometni, no kurienes viņš aizbēga uz Šveici un ASV konsulam iesniedza ziņojumu par Rīgā notiekošo holokaustu. Andrievs Ezergailis rakstīja, ka Gabriels Civjans bija "pirmais ziņnesis no Latvijas, kas 1942. gadā aiznesa pirmās, ja arī ne pilnīgās ziņas uz Šveici par ebreju iznīcināšanu vācu okupētajā Latvijā. Viņa ziņojums tūlīt arī nonāca pasaules medijos un ebreju biedrību rokās".Jubilejas gadā — 23. dižgrāmata, prof. Rihards Treijs, raksts Latvijas Avīzē , pārskatīts  Studēja Ženēvas universitātes Tulku institūtā. 

Pēc Otrā pasaules kara beigām 1945. gadā G. Cīrulis atgriezās Rīgā un strādāja par literāro līdzstrādnieku dažādos periodiskajos izdevumos. Rakstīja detektīvromānus kopā ar Anatolu Imermani, publicēja aprakstu krājumus "Bāka staros" (1960), "Viss vēl priekšā" (1962). 1954. gadā viņu uzņēma Latvijas PSR Rakstnieku savienībā, 1965. gadā Latvijas PSR Kinematogrāfistu savienībā. Cīrulis bija Rakstnieku savienības valdes sekretārs (1967-1986), pēc tam darbojās tās Ārlietu daļā.

Miris 2002. gada 25. oktobrī Jūrmalā, apglabāts Lielupes kapos.
Viņa dēls Juris Civjans (Yuri Tsivian) ir kinozinātnieks, Čikāgas universitātes profesors.Kazanova un ginekologs, Dita Rietuma, raksts portālā Diena.lv , pārskatīts 

 Darbi 
 "Parole USSR" (kopā ar A. Imermani, 1950), 
 "Dzīvoklis bez numura" (kopā ar A. Imermani, 1952), 
 "Sestās klases dārgums" (kopā ar A. Imermani, 1955), 
 "Biedrs mauzeris" (kopā ar A. Imermani, 1960), 
 ""Tobago" maina kursu" (kopā ar A. Imermani, 1961), 
 "Neticiet stārķim" (1972), 
 "Enkurs sirdī" (darbu izlase, 1973).
 "Viesizrāde Ventspilī" (1976), 
 "Laimes luteklis" (1977), 
 "Un pēc tam - pensijā..." (1979), 
 "Bezalgas atvaļinājums" (1981), 
 "Mīļais, nesteidzies" (1982), 
 ""Magnolija" cīruļputenī" (1986),
 "Atmiņu akordi" (1987),
 "Un gali ūdenī...", "Haizivīm ir asi zobi" (1995, izdoti ar kopīgu nos. "Sausā tīklā zivis nelien"),
 "Ceļš cigaretes garumā" (1996). 

 Literatūra 
 Tabūns B. Allaž jaunos ūdeņos. Karogs, 1973, 10.

 Atsauces 

Kategorija:Latvijas rakstnieki
Kategorija:Latvijas scenāristi
Kategorija:Tulkotāji uz latviešu valodu
Kategorija:Latviešu valodā rakstošie
Kategorija:Rīgā dzimušie