Turki Vācijā

Vēsture 
 Sākotnējie iedzīvotāji 
Ģermāņu tautas ar turkiem saskārās jau 17. un 18. gadsimtā, kad Osmaņu impērija uzsāka Balkānu teritoriju pakļaušanu. 1529. un 1683. gados osmaņi centās ieņemt Vīni, to aplencot.. Pēc pēdējā aplenkuma osmaņi atkāpās un pēc viņiem palika liels daudzums turku, kas palika Vācijas teritorijā uz dzīvi kā dezertieri vai gūstekņi..

Nākamais posms sākās ar Prūsijas paplašināšanos 18. gadsimta vidū. 1731. gadā Kurzemes hercogs Ferdinands Ketlers esot Prūsijas karalim Frīdriham Vilhelmam I uzdāvinājis 20 turku miesassargus, bet Prūsijas kavalērijā kādreiz esot dienējuši 1.000 turku kareivji. Prūsijas karaļa prieks par dāvinājumu esot atspoguļojies viņa iecietīgajā attieksmē pret islāmticīgajiem kareivjiem paša armijā.

1740. gadā Frīdrihs Lielais, lai stiprinātu katoļticīgo iecietību, paziņojis: „Visas ticības ir vienādi labas, ja to piekritēji ir godprātīgi un, ja turki vai pagāni nāktu dzīvot mūsu valstī, mēs viņiem būvētu mošejas un tempļus.”Otto Bardon (ed.), Friedrich der Grosse (Darmstadt, 1982) p. 542. Blanning, "Frederick The Great" in Scott (ed.) Enlightment Absolutism pp. 265-288. Christopher Clark, The Iron Kingdom (London 2006), p. 252-3.

Pirmajiem turku izcelsmes kareivjiem tika atļauts svētdienās lūgšanām izmantot arī lūgšanu telpas. Berlīnē radās nepieciešamība pēc turku kapiem, kas tika izveidoti 1866. gadā.

Berlīnes un Konstantinopoles (tagad Stambula) starpā 18. gadsimtā tika nodibinātas diplomātiskās attiecības un abas pilsētas jau 19. gadsimtā bija noslēgušas tirdzniecības līgumus. Līgumu ietekmē abu pilsētu starpā notika aktīva iedzīvotāju apmaiņa starp osmaņu un ģermāņu valstīm.. Līdz ar to turku kopiena Berlīnē kļuva arvien lielāka līdz pat Pirmajam pasaules karam..

+ Berlīnes turku iedzīvotāji pirms darbaspēka ievešanas līgumiem..Gads1878189319171925193319381945Cilvēki411982,0461,1645853,31079

 Emigrācija uz Vāciju 
Ievērojamākā iedzīvotāju migrācija uz Vāciju 1960. gados bija sekas straujajam dabiskajam iedzīvotāju skaita pieaugumam pašā Turcijā, kā arī darbaspēka trūkumam ziemeļrietumu Eiropā.. 1950. gadu vidū visās Rietumeiropas valstīs, tai skaitā Rietumvācijā, tika piedzīvots ievērojams darbaspēka trūkums.. Kā viens no labākajiem risinājumiem tika izraudzīta darbaspēka piesaistīšana no Vidusjūras valstīm.. Sakarā ar Berlīnes mūra celtniecību 1961. gadā, darbaspēka krīze tika vēl vairāk saasināta un Vācija noslēdza ar Turciju pirmo darbaspēka ievešanas līgumu.. Vācijas darba devēju iespaidā 1962. un 1963. gadā iebraukušajiem strādniekiem tika noteikts divu gadu uzturēšanās termiņš..

Saskaņā ar līgumu, 1961. gadā turku viesstrādnieku skaits valstī bija 7.116.. Līgums Vāciju padarīja par līderi viesstrādnieku uzņemšanas ziņā un jau 1973. gadā Vācijā bija 80% no visiem Eiropā esošajiem turku viesstrādniekiem, bet šis īpatsvars līdz 1990. gadam samazinājās līdz 70%, kas tāpat Vāciju padarīja par līderi turku imigrantu skaita ziņā.. Lielākā daļa turku bija pārliecināti, ka Vācijā viņi dzīvos tikai uz laiku un vēlāk atgriezīsies Turcijā, lai sāktu jaunu dzīvi ar nopelnīto naudu. 1966.–1967. gada recesijas laikā un sakarā ar naftas krīzi pēc 1973. gada bija novērojama straujākā turku viesstrādnieku izceļošana no Vācijas.. Pēdējais lielākais turku izbraukšanas vilnis notika 1981.–1984. gadā, kad Vācija pieredzēja bezdarba krīzi. Tomēr izceļojušo turku skaits bija samērā mazs un turku minoritāte turpināja pieaugt..

 Ģimeņu veidošana 
1970. gados Turcijā atgriezās aptuveni 400.000 turku, bet citi no Turcijas brauca uz Vāciju, izmantojot tiesības ciemoties pie ģimenes locekļiem.. Tā rezultātā 1974.–1988. gadā turku skaits Vācijā dubultojās un izlīdzinājās dzimumu līdzsvars, kā arī vidējais turku iedzīvotāju vecums bija kļuvis daudz jaunāks par vāciešu iedzīvotāju vidējo vecumu. 1987. gadā tikai 21% no vāciešiem bija jaunāki par 21 gadu, bet turku iedzīvotāju vidū šis īpatsvars bija 42%.. 1967. gada recesijas laikā turku viesstrādnieku ievešana apstājās, bet pēc tam BfA (Bundesversicherungsanstalt für Angestellte) mainīja nosacījumus darba vīzu iegūšanai un ieveda pārsvarā sievietes. Politikas maiņa tika veikta tādēļ, ka darbaspēks bija nepieciešams tādās nozarēs kā apkalpojošā sfēra, elektronika, tekstilrūpniecība un apģērbu ražošana. Turklāt, bija nepieciešams sekmēt etnisku turku ģimeņu veidošanos.. Bija paredzēts, ka tā tiks novērsti iespējamie draudi vietējai sabiedrībai. Vairums sievu brauca uz Vāciju pie saviem vīriem, kā arī daļa sieviešu cerēja tā panākt, ka viņu vīri un bērni varēs doties uz Vāciju kopā ar viņām. 1974. gadā tika veiktas izmaiņas viesstrādnieku ģimeņu veidošanas noteikumos un turku strādnieki to izmantoja, aizbraucot uz Turciju, apprecot sievas un, atgriežoties kopā ar viņām Vācijā. 1976. gadā turku viesstrādnieku vidū sieviešu īpatsvars jau sasniedza 27%..

 Berlīnes mūra nojaukšana 

 Iedzīvotāju skaits 
Turcijas pilsoņi Vācijā:Šajā tabulā redzamie dati par Turcijas pilsoņiem, kas ieceļojuši Vācijā, ņemti no Vīzbādenē esošā Federālā statistikas biroja..
 Gads  Iedzīvotāji  Gads  Iedzīvotāji 1961  7.116    1981  1.546.300 1962  15.300   1982  1.580.700 1963  27.100   1983  1.552.300 1964  85.200   1984  1.425.800  1965  132.800  1985  1.400.400 1966  161.000  1986  1.425.721 1967  172.400  1987  1.481.369 1968  205.400  1988  1.523.678 1969  322.400  1989  1.612.632  1970  469.200  1990  1.694.649 1971  652.800  1991  1.779.586 1972  712.300  1992  1.854.945 1973  910.500  1993  1.918.395  1974  910.500  1994  1.965.577 1975  1.077.100  1995  2.014.320 1976  1.079.300  1996  2.049.060 1977  1.118.000  1997  2.107.426  1978  1.165.100  1998  2.110.223 1979  1.268.300  1999  2.053.564  1980  1.462.400  2000  1.998.536 

2008. gadā Vācijā bija 1.688.370 Turcijas pilsoņi (889.003 vīrieši un 799.367 sievietes), kas ir 25,1% no visiem Vācijas cittautiešiem un veido lielāko etnisko minoritāti. Oficiāli turku minoritāte Vācija samazinās, jo arvien vairāk turku pāriet Vācijas pilsonībā un kopš 2000. gada visi turku bērni, kas dzimuši Vācijā tiek uzņemti pilsonībā kopš dzimšanas.

 Politiskā darbība 

 Vācijas turki Bundestāgā 
 notika Bundestāga (parlamenta) 17. sasaukuma vēlēšanas, kurās ievēlēti četri (no visiem 622) turku izcelsmes locekļi:
 Sevima Dagdelena (turku: Sevim Dağdelen); 
 Ekina Deligeza (turku: Ekin Deligöz);
 Memets Kiličs (turku: Memet Kılıç);
 Ajdans Ezoguzs (turku: Aydan Özoğuz).

 Vācijas turki Eiropas Parlamentā 
Saskaņā ar Eiropas Parlamenta (EP) oficiālo informāciju, kopš 3. sasaukuma no Vācijas bijuši pieci turku izcelsmes deputāti. Šobrīd, 7. sasaukumā Vācijas turkus pārstāv viens EP deputāts — Ismails Ertugs ().www.ertug.eu  – Vācijas turku EP deputāta Ismaila Ertuga oficiālā interneta vietne.

Vācijas turku EP deputāti:
 Ismails Ertugs (turku: İsmail Ertuğ, pašlaik);
 Vurals Egers (turku: Vural Öğer, 6. sasaukums);
 Džems Ezdemirs (turku: Cem Özdemir, 6. sasaukums);
 Ozans Džejhuns (turku: Ozan Ceyhun, 4. un 5. sasaukumi);
 Lejla Onura (turku: Leyla Onur, 3. sasaukums).

 Hronoloģija 
LaiksNotikumi 1961 Noslēgts Turcijas un Vācijas divpusējais līgums par darbaspēka ievešanu. Stambulā tiek izveidots Centrālais darbā iekārtošanas birojs un gada beigās Vācijā jau dzīvo 7.000 turku.   1962 Ķelnē tiek dibināta pirmā turku sabiedriskā un politiskā organizācija Turcijas Strādnieku savienība.  1962. gada marts  Pēc pretrunīgiem paziņojumiem par nodokļu politiku viesstrādnieku atalgojumam, Esenē un Hamburgā turku strādnieki piedalās streikā. 26 darbiniekus atlaiž un izraida no valsts.  1963. gada 15. jūnijs Sabiedrisko pasākumu un informācijas starptautiskā komiteja dibina Vācijā dzīvojošo turku laikrakstu „Anadolu”.  1964 „West German Radio” sāk translēt turku valodas raidījumus Rietumvācijā ar nosaukumu „Köln Radyosu”.  1964. gada 30. septembris Tiek noslēgts jauns darbaspēka ievešanas līgums starp Turciju un Rietumvāciju.  1965 Televīzijas kanāli „WDR” un „ZDF” sāk producēt turku auditorijai domātus seriālus „Kaimiņi”, „Mūsu zeme/Jūsu zeme” un „Babilona”.  1965 Rietumberlīnē dzīvo 2.700 turku. Viesstrādnieki, kas Rietumvācijā nostrādājuši vismaz piecus gadus, automātiski saņem darba atļaujas pagarinājumu uz pieciem gadiem, neskatoties uz to, ka tie nav kādas Eiropas valsts pilsoņi. 1967 Turku federācijas (Türk Federasyonu) dibināšana.  1971 Trīs Turcijas laikraksti sāk izdot Vācijas turkiem domātas laikrakstu versijas: „Akşam”, „Tercüman” un „Hürriyet”.  1972. gada 21. jūlijs  Turcijas ģenerālkonsuls Metins Kušdaloglu Minhenes lidostā sveic 500.000. turku viesstrādnieku Nedžati Givenu. 1973  Turku īpatsvars no visu Vācijas cittautiešu skaita sasniedz 23%. Streiks Ķelnes „Ford” rūpnīcā saasina diskusijas presē par viesstrādniekiem. 1973. gada 30. jūlijs Laikraksts „Der Spiegel” publicē rakstu ar virsrakstu: „Vācijas geto — 1 miljons turku”.  1973. gada 23. novembris Rietumvācija pārtrauc viesstrādnieku ievešanu. Vairums viesstrādnieku, baidoties no iespējamiem likumu ierobežojumiem, steidzami uzaicina savus ģimenes locekļus uz Vāciju. Līdz ar to Vācijas valdības cerētā iebraucēju samazinājuma vietā to skaits strauji pieaug.  1975  Rietumvācijā pieņem likumu, ar kuru aizliegts cittautiešiem pārcelties uz dzīvi citā administratīvajā teritorijā, ja tur cittautiešu skaits sasniedzis 12% no visiem iedzīvotājiem.  1981. gada 8. decembrisRietumvācijā pieņem likumu, kas aizliedz pārcelties uz dzīvi Vācijā tiem cittautiešu bērniem, kas ir sasniegušu 16 gadu vecumu. Bērni, kuriem vismaz viens no vecākiem atrodas viņa etniskajā dzimtenē, arī nedrīkst pārcelties uz dzīvi Vācijā.  1982. gada 26. maijs Turciete Semra Ertana Hamburgas tirgū aizdedzinās, protestējot pret ksenofobisko attieksmi. 1983. gada 28. novembrisTiek pieņemts Atgriešanās veicināšanas likums (Das Gesetz zur Förderung der Rückkehrbereitschaft), kas paredz cittautiešu bezdarbniekiem kompensāciju 10.500 Vācijas marku apmērā par atgriešanos savā valstī. Šo iespēju izmanto tikai 13.000 cittautiešu.  1989. gada 9. novembrisBerlīnes mūra nojaukšana.  1990  Vācijā sāk raidīt Turcijas Radio un Televīzijas sabiedrība (TRT).  1991 Berlīnē dzīvojošā turku rakstniece un aktrise Emine Sevgi Ezdamara saņem Ingeborgas Bahmanes balvu, kas izraisa asu kritiku par jēdzienu „vācu literatūra”. 1992. gada 22. novembris Dedzināšanas uzbrukumā Melnē, Šlēzvigā-Holšteinā tiek nogalinātas trīs turku sievietes. 1993. gada 29. maijsDedzināšanas uzbrukumā Zolingenē tiek nogalināti pieci turku iedzīvotāji, kas piederējuši ģimenei, kas Vācijā dzīvo jau 23 gadus. Notikuma iespaidā Vācijā tiek rīkoti vairākas publiskas demonstrācijas gan turku aizstāvībai, gan no skinhedu puses pret turkiem. 1993. gada 30. jūnijsCittautiešu naturalizāciju reglamentē 1913. gada naturalizācijas likums un tā modernizēšanai tiek veiktas izmaiņas, kas atvieglo Vācijā dzimušu vai vismaz 15 gadus dzīvojušu cittautiešu naturalizāciju.  1993 Vācijas Futbola līgas komandas piedalās projektā „Mierā viens ar otru” un viņu sporta tērpiem tiek pievienots uzraksts: „Cittautietis ir mans draugs”.  1994Lejla Onura un Džems Ezdemirs kļūst par pirmajiem turku izcelsmes Bundestāga deputātiem.  1998. gada janvārisSaskaņā ar Iekšlietu ministrijas datiem, Vācijā dzīvo 9,37 miljoni cittautiešu, no kuriem 2,11 miljoni ir turki.  1998. gada jūlijsKristīgo demokrātu savienība vēlēšanās startē ar aicinājumu vērsties pret imigrāciju, samazinot valsts dotācijas cittautiešu mājokļu celtniecībai un, aizliedzot dubulto pilsonību. Bādenes-Virtembergas pavalstī tiek izdots likums, kas musulmaņu sievietēm aizliedz strādāt par pasniedzējām, valkājot galvas lakatus.  1998. gada novembrisJaunieceltais cittautiešu komisārs Marieluize Beks paziņo par nolūku veidot Vācijai tēlu kā „Imigrācijas valsts”. Skolniekiem Berlīnē tiesa atļauj pasniegt islāma stundas. Federālā Konstitucionālā tiesa noraida prasību izraidīt uz Turciju 14 gadus vecu Vācijā dzimušu likumpārkāpēju.  2000 Vācijā cittautiešu skaits sasniedzis 7,3 miljonus, no tiem 2 miljoni ir Turcijas pilsoņi, no kuriem 750.000 dzimuši Vācijā.  2000 Stājas spēkā jaunais Pilsonības likums. Vācijā dzimis ārvalstnieku bērns automātiski kļūst par Vācijas pilsoni, ja vismaz viens no vecākiem ir oficiāli reģistrēts pastāvīgais iedzīvotājs vismaz astoņus gadus. Bērns tiesīgs paturēt arī savu vecāku pilsonību, bet 23 gadu vecumā viņam jāizvēlas viena no abām piešķirtajām pilsonībām. 

 Skatīt arī 
 Turki
 Turki Apvienotajā Karalistē
 Turki Latvijā

 Piezīmes 

 Atsauces 

 Literatūra 

 .
 .
 .

 .
 .
 .
 .
 .
 .
 .
 .
 .
 .
 .

 .

 .
 .
 .
 .
 .
 .

 .
 .
 .
 .
 .
 .
 .
 .
 .
 .
 .
 .
 .
 .
 .
 .
 .
 .
 .
 .
 .
 .
 .
 .
 .
 .
 .
 .
 .

 .
 .
 .
 .

 .
 .






 Ārējās saites 
 Vācijas - Turcijas attiecības 
 "Viesstrādniekiem Vācijā - 40 gadi", Robs Brūmbijs, BBC
 Berlīnes turku klubs (Berlin Türk Kulübü) 

Vacija
Kategorija:Vācijas tautas