Aleksandrs Pjatigorskis

Aleksandrs Pjatigorskis (, ; dzimis  Maskavā, miris  Londonā) bija vēsturnieks, filozofs un rakstnieks, budisma un Senās Indijas filozofijas speciālists, viens no Tartu semiotikas skolas izveidotājiem.

 Biogrāfija 
Pēc studijām Lomonosova Maskavas valsts universitātes Filozofijas fakultātē 1951. gadā kļuva par vēstures skolotāju vidusskolā. No 1956. gada Austrumu pētniecības institūta līdzstrādnieks (nodaļas vadītājs Jurijs Rērihs — Рерих, Юрий Николаевич). 1962. gadā aizstāvēja zinātņu kandidāta disertāciju "Par Tamilu viduslaiku literatūras vēsturi" (kr. Из истории средневековой тамильской литературы).Zinātniskais grāds, kas atbilst mūsdienu zinātņu doktora grādam. 1963. gadā pēc Jurija Lotmana aicinājuma piedalījās semiotikas pētījumos Tartu Universitātē. Strādājis arī kopā ar Merabu Mamardašvili — kopīgi uzrakstīta grāmata "Simbols un apziņa".

1973. gadā emigrēja no PSRS. No 1974. gada A.Pjatigorskis dzīvoja Lielbritānijā, kur Londonas Orientālistikas un Āfrikas pētījumu skolā (angl. School of Oriental and African Studies) ieguva Dienvidāzijas vēstures doktora grādu, pēc tam kļuva par Londonas Universitātes filozofijas profesoru.

A. Pjatigorskis dzīves laikā vairākkārt viesojies Latvijā, 2005. gadā par viņu tika uzņemta dokumentālā filma “Filozofs izbēdzis” (rež. Uldis Tīrons, scen. Arnis Rītups, “Studija Lokomotīve“).

Miris ar sirdstrieku 2009. gada 25. oktobrī Londonā 81 gada vecumā.

 Radošā darbība 
Paralēli filozofijai Pjatigorskis aktīvi nodarbojās ar rakstniecību un filoloģiju. Sarakstījis vairākus darbus par indiešu filozofiju un "Tamilu-krievu vārdnīcu" (1960), kā arī literārus darbus. Viņa ievērojamāko darbu vidū ir romāni "Kādas šķērsielas filozofija", “Stāsti un sapņi”, “Senais cilvēks Pilsētā” un “Atceries savādo cilvēku”, kas veltīts Krievijas Pagaidu valdības ārlietu ministram M. Tereščenko, par kuru viņš saņēma Andreja Belova prēmiju (kr. Премия Андрея Белого).

 Atsauces un paskaidrojumi 

 Literatūra 
 Pjatigorskis A. Kas ir politikas filozofija. Pārdomas un atziņas. Lekciju cikls. — Tapals: Rīga, 2009., 186 lpp. 
 Pjatigorskis A. Kā perifērija ir Latvija? // Rīgas Laiks. — ISSN 1407-1622. — Nr.10 (2002, okt.), 16.-18. lpp.
 Pjatigorskis A. Meli politikā. // Rīgas Laiks. — ISSN 1407-1622. — Nr.6 (2003, jūn.), 12.-15. lpp.
 Pjatigorskis A. No cietuma uz cietumu. // Diena. — (Piel. "Eiropas Zona" ; Nr.6). — ISSN 1407-1290. — Nr.282 (2002, 2.dec.), 2.—3. lpp.
 Pjatigorskis A. Varbūt mēs esam ārprātīgi? // Rīgas Laiks. — ISSN 1407-1622. — Nr.9 (2003, sept.), 14.-16. lpp.
 Pjatigorskis A. Kādas šķērsielas filozofija. — Liepnieks un Rītups: Rīga, 2010.

 Ārējās saites 

 Bezprincipiālā Londona. Saruna ar Londonas Universitātes profesoru Aleksandru Pjatigorski. // Rīgas laiks, 2000/1
 Sarunas ar Pjatigorski — satori.lv 
 Varbūt mēs esam ārprātīgi?
 Aleksandrs Pjatigorskis: Ko tas nozīmē — notriekt dzīvi?
 Aleksandrs Pjatigorskis: Ginters Grass — Nāksim beidzot pie prāta!

Kategorija:1929. gadā dzimušie
Kategorija:2009. gadā mirušie
Kategorija:Krievu filozofi
Kategorija:20. gadsimta filozofi
Kategorija:21. gadsimta filozofi
Kategorija:Krievu valodnieki
Kategorija:Semiotika