Pusleģendārie Zviedrijas karaļi

Pusleģendārie Zviedrijas ķēniņi bija zviedru vikingu kungi, par kuriem vēstīts ziemeļnieku sāgās (sagokungar) un hronikās, ko sarakstījuši Beovulfs, Rimberts, Brēmenes Ādams un Saksis Gramatiķis. 

 Inglingu/Scilfingu dinastija 

 Egils (5. gs. beigas — 6. gs. sākums)
 Otars (Ohthere) (6. gs. sākums)
 Ale (Onela) (6. gs. sākums)
 Adils (Eadgils) (ap 530. — ap 575.)
 Estens (Östen) (6. gs. beigas)
 Selve (Sölve) (6. gs. beigas)
 Ingvars (6. gs. beigas)
 Anunds (7. gs. sākums)
 Ingjalds (6. gs. vidus)

 Ivara Vidfamnes dinastija 

 Ivars Vidfamne (ap 655. — ap 695.), pakļāvis arī līvus un igauņus
 Haralds Hildetands (ap 705. — 750.), arī dāņu ķēniņš, krita Brovallas kaujas laikā 
 Sigurds Rings (ap 750. — ap 770.) vadīja zviedru un to sabiedroto karaspēku Brovallas kaujā
 Ragnars Lodbroks (ap 770. — ap 785.)
 Estens Beli (Östen Beli) (8. gs. beigas)

 Munso dinastija (Sigurda Ringa pēcnācēji) 
 Bjorns I (Björn Ironside)
 Eriks Bjornsons (9. gs. sākums)
 Eriks Refilsons (9. gs. sākums)
 Anunds Uppsale (9. gs. sākums)
 Bjorns II (Björn at Hauge) (ap 829. — ap 831.)
 Olofs I (9. gs. vidus), ap 854. gadu mēģināja pakļaut kuršus 
 Eriks Anundsons (Eriks Emundsons, 9. gs. vidus), pakļāvis somus, karēļus un kuršus
 Rings, ap 910.— ap 940.)
 Eriks Ringsons (ap 940— ap 950.)
 Emunds Eriksons (10. gs. vidus)
 Bjorns III Eriksons (10. gs. beigas)
 Olofs II Bjornsons (10. gs. beigas)

 Skatīt arī 
 Zviedrijas karaļi

Kategorija:Zviedrijas vēsture