Oscilators

Oscilators ( - šūpoties, svārstīties) ir jebkura ierīce, kurā notiek svārstības, piemēram, diegā iekārts atsvars vai atspere, uz kuras novietots smags objekts. Oscilators var būt gan mehānisks, piemēram, pulksteņa mehānisms vai svārsts, gan elektronisks, piemēram, elektrisko svārstību kontūrs. Katram oscilatoram ir raksturīga noteikta svārstību frekvence jeb pašfrekvence. Parasti oscilatoros notiek divu enerģijas veidu (piemēram, mehāniska oscilatora gadījumā — potenciālās un kinētiskās enerģijas) savstarpējas pārvērtības.

Elektriskajā metināšanā par oscilatoru sauc ierīci augstas frekvences augstsprieguma maiņstrāvas iegūšanai no rūpnieciskās 50 Hz maiņstrāvasZinātnes un tehnikas vārdnīca. Rīga: Norden AB, 2001, 476. lpp., bet radiotehnikā - heterodīnu.

Ķīmijā periodiski norisošas reakcijas dažkārt dēvē par ķīmiskajiem oscilatoriem (sk. Belousova—Žabotinska reakcija).

 Oscilatora labums 
Sistēmas svārstību rimšanas straujumu raksturo oscilatora labums. Oscilatora labumu mēra ar pilnu svārstību skaitu, ko oscilators veic, līdz tā svārstību amplitūda samazinās e reižu, kur e = 2,71828... ir naturālā logaritma bāze.

 Atsauces 

Kategorija:Svārstības