Tasmanijas vilks

Tasmanijas vilks, Tasmanijas tīģeris jeb vilksomainis (Thylacinus cynocephalus) bija lielākais zināmais plēsīgais somainis. Tas tika iznīdēts 20. gadsimta vidū, bet pirms tam apdzīvoja gan Austrāliju, gan Jaungvineju.

 Raksturojums 
Tasmanijas vilkam bija dzeltenbrūns kažoks ar 13—21 strīpām uz muguras, no kā tas ieguva vienu no savām iesaukām "tīģeris". Pieaudzis īpatnis bija 100—130 cm garš ar 50—65 cm garu asti.  Dzīvnieka plecu augstums no zemes bija 60 cm, un tas svēra 20—30 kilogramus. Tēviņi pārsvarā bija lielāki par mātītēm. 
Tasmanijas vilki spēja atvērt žokļus netipiski plati - pat līdz 120 grādu platumam.  Žokļi bija muskuļoti un sastāvēja no 46 zobiem. 

Tasmanijas vilki parasti medīja naktīs. Dzīvnieki parasti bija piesardzīgi un vairījās no sastapšanās ar cilvēku. Tasmanijas vilkiem bija pastāvīga, aptuveni 40—80 km2 liela uzturēšanās teritorija, tomēr tie neizrādīja konkurenci par šo teritoriju. Lai arī vilksomaiņi bija vientuļnieki, tie dažkārt mēdza uzturēties baros, sevišķi gadījumos, kad trūka barības.
Dzīves ilgums Tasmanijas vilkam sasniedza 5—7 gadus, bet, dzīvojot nebrīvē, tas varēja sasniegt pat 9 gadu vecumu.

 Izmiršana 
Kad pirms 5000 gadiem Austrālijā ieradās dingo, Tasmanijas vilki, kas tobrīd apdzīvoja visu Austrālijas cietzemi un Jaungvineju, tika izkonkurēti un to izplatības areāls sašaurinājās. 1788. gadā, kad Austrāliju sasniedza pirmais kuģis ar eiropiešu kolonistiem, Tasmanijas vilki dzīvoja vairs tikai Tasmanijā. Vēlāk austrāliešu fermeri Tasmanijas vilkus sāka izšaut, jo tie medīja aitas. No 1888.—1909. gadam Tasmanijas valdība pat piešķīra atlīdzību par katru nomedīto Tasmanijas vilku.  Tā rezultātā sākās ļoti strauja šīs sugas izmiršana. Pēdējais zināmais brīvā dabā esošais vilksomainis tika nošauts 1930. gadā Mavbanā, bet pēdējais sugas pārstāvis nebrīvē nomira 1936. gadā 7. septembrī Hobārtas zooloģiskajā dārzā.

Lai arī jau kopš 1901. gada vairākas dabas aizsardzības piekritēju kustības iestājās par šo dzīvnieku aizsardzību, tomēr nekas reāls tā arī netika darīts. Tikai 1936. gada 10. jūlijā (59 dienas pirms nomira pēdējais Tasmanijas vilks) Tasmanijas valdība oficiāli pasludināja šo dzīvnieku sugu par aizsargājamu. 

 Atsauces 

 Ārējās saites 

 Vilksomaiņa muzejs 
 Vilksomaiņa fotogrāfijas un videoklipi 

Kategorija:Vilksomaiņu dzimta
Kategorija:Izmirušie zīdītāji
Kategorija:Izmirušie plēsēji