Trabzonas vilājets

Trabzonas vilājets (osmaņu turku: Vilâyeti-i Trabzon) bija Osmaņu impērijas administratīvi teritoriālā vienība (1864—1922) Anatolijas Melnās jūras piekrastē un tās centrs bija Trabzona. Saskaņā ar 1885. gada tautas skaitīšanas datiem Trabzonas vilājetā dzīvoja vairāk nekā 1,58 miljoni cilvēku, no kuriem apmēram puse (ap 800 tūkstoši) bija kristieši (ap 700 000 grieķu, ap 80 000 armēņu un līdz 20 000 asīriešu), pārējie bija musulmaņi (turki, lazi, kurdi, čerkesi). 

 Administratīvais iedalījums 
Trabzonas vilājets bija sadalīts četros sandžakos: Trabzonas sandžaks un tā pagasti (kaza): Ordu, Giresuna, Tirebolu, Gērele, Vakfikebira, Sīrmene, Akčabata (Akčaabata) un Ofa;Devlet-i Aliyye-i Osmaniyye’nin Bin Üçyüz Onüç Senesine Mahsus İstatistik-i Umumîsi, İstanbul, Alem Matbaası, 1316/1900. Džanikas sandžaks un tā pagasti: Samsuna (sandžaka centrs), Bafra, Īnje, Fatsa, Čaršanba (Čaršamba) un Terme; Lazistanas sandžaks un tā pagasti: Rize (sandžaka centrs), Atina (Pazara) un Hopa; Gīmīšhānes sandžaks un tā pagasti: Gīmīšhāne (sandžaka centrs), Kelkita, Širana un Torula.

 Vēsture 
Trabzonas ejālets 1867. gadā kļuva par vilājetu. 
1877.–1878. gada Krievijas—Turcijas kara laikā 1877. gada oktobrī Krievijas impērijas karaspēks okupēja Trabzonas vilājeta austrumu daļu, pēc kara Krievija anektēja Batumi.

Pirmā pasaules kara laikā 1916. gada 1. martā Krievijas Kaukāza armija iekaroja Trabzonas pilsētu un vilājeta austrumu daļu, kas ietilpa militārajā ģenerālguberņā "Rietumarmēnijas administrācija" (). 1917. gada 5. decembrī Padomju Krievija un Osmaņu impērija noslēdza pamieru, bet 1918. gada 11. februārī turku karaspēks ieņēma Trabzonas pilsētu.
1922. gadā Trabzonas vilājets kļuva par Turcijas Republikas sastāvdaļu.

 Atsauces 

Kategorija:Osmaņu impērijas vilājeti