Plānprātība

Plānprātība ir vairāk vai mazāk nopietni domāšanas traucējumi, kas radušies primāri, nevis kā citu psihiatrisku simptomu (piemēram, murgu) rezultāts.Imants Eglītis. Psihiatrija. Rīga : Zvaigzne, 1974, 90. lpp.  Plānprātība var būt iedzimta, to sauc par oligofrēniju (pēc smaguma iedala idiotijā, imbecilitātē un debilitātē). 

Dzīves laikā radušos plānprātību sauc par demenci, tā ir progresējoša domāšanas spēju un izzinošās funkcijas krišanās. To izraisa smadzeņu bojājums vai slimība (piemēram, kretīnisms ir joda trūkuma vai vairogdziedzera darbības traucējumu rezultāts). Demence parasti skar vecāka gadagājuma cilvēkus (vecuma jeb senilā demence), un tā visbiežāk izpaužas kā nespēja atcerēties pat pašas vienkāršākās lietas.
Viena no slavenākajām personām, kas cieta no demences, bija bijušais Čīles līderis Augusto Pinočets.

Zinātnieki ir atklājuši, ka spārdīšanās un lamāšanās miega laikā ir zīme, kas norāda uz to, ka cilvēkam ir lielāks risks saslimt ar plānprātību.

 Atsauces un piezīmes 
 Piezīmes 

 Atsauces 

Kategorija:Nervu sistēmas slimības