Konrāds Ubāns

Konrāds Ubāns (pilnā vārdā Aleksandrs Kārlis Konrāds Ubāns;  — ) latviešu mākslinieks, biedrību Rīgas mākslinieku grupas un "Sadarbs" biedrs. Ubānu uzskata par izcilu ainavistu un intīmu noskaņu ainavas meistaru.Konrāds UBĀNS  Eļļas tehnikā gleznoja portretus, klusās dabas, aktus, darbojās arī grafikā, tēlniecībā, keramikā. 

 Dzīvesgājums 
Dzimis Rīgā, Rīgas dzelzceļa strādnieku ģimenē. No 1902. līdz 1910. gadam mācījās Odiņa komercskolā, tad pusgadu Odesas mākslas skolā. 1911. gadā sāka mācīties Rīgas pilsētas mākslas skolā, Pirmā pasaules kara laikā turpināja mācības Penzas mākslas skolā. 1916. gada Ubānu mobilizēja Krievijas impērijas armijā, pēc Brestļitovskas miera līguma noslēgšanas viņš 1918. gadā atgriezās dzimtenē. 

1920. gadā notika viņa pirmā personālizstāde. Tai pašā gadā viņš sāka strādāt Rīgas pilsētas mākslas muzejā kā direktora Burkarda Dzeņa palīgs. 1922. gadu pavadīja studiju braucienā pa Vāciju un Franciju. Nākamajā gadā notika viņa otrā personālizstāde. 1925. gadā Vilhelma Purvīša aicināts viņš uzsāka darbu Latvijas Mākslas akadēmijā, kur bija gleznošanas pasniedzējs. Šajā darba vietā viņš strādāja līdz pat 1940. gadam.

Padomju varas laikā kļuva par LMA Glezniecības katedras docentu, bet vēlāk (1946) par glezniecības profesoru. 1969. gadā notika viņa ceturtā personālizstāde, bet 1980. gadā viņa pēdējā personālizstāde, kura bija visplašākā pēc savu darbu kopskaita. Miris 1981. gadā, apglabāts Rīgas Meža kapos.

 Mākslinieciskā darbība 
Ubāns gleznoja portretus, klusās dabas, bet jo īpaši Rīgas nomali Pārdaugavā un Daugavas ieleju, kur stāvajā Pērses upes krastā iepretim Kokneses pilsdrupām K. Ubānam bija vasaras māja.

Viņš ir sacījis šādus vārdus: “Man ļoti patīk Pērse, Daugavas krasti, un es esmu vairākas reizes no Pļaviņām nostaigājis līdz Skrīveriem un vērojis. Šis posms, man liekas, ir viens no skaistākajiem mūsu Daugavas posmiem. Man ir varbūt zināmā mērā romantiska daba, un es, vārdu sakot, tur sajūtu to, kas man ir tuvs. Tur es esmu no sevis visvairāk dabūjis ārā. Koknesē es biju pilnīgi savā elementā.”
1930. gados Ubāna ainavas ieguva monolītu un episku raksturu, krāsu kāpinājumu sasniedzot saulrieta gleznojumos. Saulriets padarīja iespējamas visplašākās krāsu simfonijas.

Anšlava Eglīša domas par K. Ubānu.Literatūra 8. klasei, M. Milzere, L. Silova, D. Štokmane, A. Vanaga, A. Vēvere, I. Vīduša, 272 lpp., : “Ubāns bija glīts, kulturāla paskata cilvēks. Vidēja, bet samērīga auguma. Vienmēr rūpīgi nokopies, tumšā uzvalkā. Vienmēr ļoti laipns, viņš tomēr turēja lūpas tikko viežamu ironisku smaidu. Viņš bija ļoti savaldīgs, nekad nesteidzās, nekad neiekarsa un neielaidās strīdos.”

 Atsauces 

Kategorija:Latviešu mākslinieki
Kategorija:Latvijas gleznotāji
Kategorija:Rīgas mākslinieku grupas mākslinieki
Kategorija:Mākslinieku biedrības "Sadarbs" mākslinieki
Kategorija:Latvijas Mākslas akadēmijas darbinieki
Kategorija:Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieki
Kategorija:Latvijas PSR Nopelniem bagātie mākslas darbinieki
Kategorija:Latvijas PSR Tautas mākslinieki
Kategorija:Rīgas Meža kapos apbedītie
Kategorija:Rīgā dzimušie
Kategorija:Ar Darba Sarkanā Karoga ordeni apbalvotie