4. Zemgales kājnieku divīzija

Zemgales kājnieku divīzija bija viena no četrām Latvijas Bruņoto spēku veidojošajām divīzijām, dislocēta Daugavpils cietoksnī.

 Vēsture 
Zemgales divīzija tika izveidota 1919. gada decembrī Liepājā. Tā tika apgādāta ar Francijas piegādātu kara aprīkojumu. Par divīzijas komandieri tika iecelts Oskars Dankers. 1920. gada aprīlī divīzija tika nosūtīta uz Latgales fronti, lai Daugavpils sektorā aizstātu poļu karaspēku.

 Divīzijas komandieri 
Zemgales divīzijas komandieri:
 ģenerālis Oskars Dankers (1919—1933)
 ģenerālis Rūdolfs Bangerskis (1933—1936)
 ģenerālis Žanis Bahs (1936—1940)

 Divīzijas pulki un to komandieri (1940) 
Divīziju veidoja 3 kājnieku pulki un 1 artilērijas pulks:
 10. Aizputes kājnieku pulks (pulkvedis A. Kurše)
 11. Dobeles kājnieku pulks (pulkvedis N. Ābeltiņš)
 12. Bauskas kājnieku pulks (pulkvedis K. Dzenītis-Zēniņš)
 Zemgales artilērijas pulks (pulkvedis A. Kalniņš)

Divīzijai pakļauts bija arī 1. Jātnieku pulks (A. Liepiņš).Latvija likteņa gaitās 1918—1991. — Rīga, 2006., A/A "Preses Nams", 118. lpp.

1940. gadā divīzijas komandieris bija ģenerālis Žanis Bahs, štāba priekšnieks — pulkvedis A. Silgailis.

 Atsauces 

 Ārējās saites 
 Zemgales divīzija