Semjuels Bekets

Semjuels Barklejs Bekets (, dzimis , miris ) bija īru rakstnieks, dramaturgs un dzejnieks. Beketa darbi paver plašu perspektīvu cilvēku kultūrā, un gan formāli, gan filozofiski pārtop arvien lielākā minimālismā. Kā Džeimsa Džoisa students, asistents un draugs Bekets tiek uzskatīts par vienu no pēdējiem modernistiem; iedvesmojoties no daudzajiem rakstniekiem, viņš tiek uzskatīts arī par vienu no pirmajiem postmodernistiem. Viņš tiek uzskatīts arī par vienu no nozīmīgākajiem absurda drāmas pārstāvjiem. Ievērojamākais darbs ir “Gaidot Godo”. 1969. gadā Semjuels Bekets ieguva Nobela prēmiju literatūrā “par viņa rakstītajiem darbiem, kas — jaunās romānu un drāmu formās — modernā cilvēka noniecināšanā iegūst savu pacēlumu”.

 Nozīmīgākās lugas 

 "Gaidot Godo" (En attendant Godot, 1949)
 "Beigu spēle" (Fin de partie, 1957)
 "Krapa pēdējā lente" (Krapp's Last Tape, 1958)
 "Laimīgās dienas" (Happy Days, 1961)
 "Spēle" (Spiel, 1963)

 Atsauces 

 Ārējās saites 




Kategorija:1906. gadā dzimušie
Kategorija:1989. gadā mirušie
Kategorija:Dublinā dzimušie
Kategorija:Īri
Kategorija:Īru rakstnieki
Kategorija:Angļu valodā rakstošie
Kategorija:Franču valodā rakstošie
Kategorija:Nobela prēmijas laureāti literatūrā
Kategorija:Dramaturgi