12. Bauskas kājnieku pulks

12. Bauskas kājnieku pulks bija Latvijas Bruņoto spēku 4. Zemgales kājnieku divīzijas vienība (1919—1940)

 Izveide 
Pulks tika izveidots 1919. gada rudenī uz Liepājas zemessardzes bataljona bāzes kā Latgales divīzijas papildbataljons. 1919. gada 24.novembrī Lejaskurzemes kara apgabala priekšnieks pulkvedis Oskars Dankers izdeva pavēli par pastāvīgas kara vienības statusa piešķiršanu bataljonam, no 1920. gada 1. janvāra — 12. Bauskas kājnieku pulks.

 Piedalīšanās kaujās 
1920. gada 9. maijā pulku pārveda uz Latgales fronti. Par piemiņu par šo notikumu katru gadu 9. maijā tika atzīmēta pulka dibināšanas diena. Atbrīvošanas karā krita 3 karavīri. 1921. gada februārī pulks ieradās savā pastāvīgajā dislokācijas vietā — Daugavpils cietoksnī.

 Devīze 
“Labāk manu galvu ņēma, nekā manu tēvu zemi."

 Komandieri 
 pulkvedis K. Ķūķis (1919. 30. XII — 1920. 29. IX)
 pulkvežleitnants J. Ezeriņš (1920. 2. X — 1929.)
 pulkvedis P. Hasmanis (1930. 14.II — 1931. 18.VI)
 pulkvedis P. Daukšs (1931. 18. VI — 1934. 1. III)
 pulkvedis A. Bubinduss (1934. 1.III — 1935. 11. IX)
 pulkvedis K. Dzenītis-Zēniņš (1935. 11 IX — 1940. VI)

 Atsauces 

 Literatūra 
 Latvijas Atbrīvošanas kara vēsture. II sējums, Rīga. 2006.
 Latvijas Brīvības cīņas 1918-1920, Enciklopēdija. Rīga, 1999.
 Andersons E. Latvijas bruņotie spēki un to priekšvēsture. Toronto, 1983.