Bostona

Bostona (, ) ir pilsēta Amerikas Savienotajās Valstīs, Masačūsetsas štata administratīvais centrs un lielākā pilsēta. Tā atrodas ASV ziemeļaustrumos, Masačūsetsas līča (Atlantijas okeāna) piekrastē, Safolkas apgabalā, un vēsturiski veidojusies kā nozīmīga ostas un tirdzniecības pilsēta. Bostona ir viens no svarīgākajiem Jaunanglijas reģiona vēsturiskajiem, kultūras, finanšu un saimniecības centriem, un kopā ar apkārtējām pašvaldībām tā veido plašo Lielās Bostonas metropoles telpu.

Pilsētu 1630. gadā dibināja angļu puritāņu kolonisti, un ASV vēsturē Bostona ieņem īpašu vietu kā koloniālā laikmeta un Amerikas neatkarības kustības centrālais punkts. Tieši šeit norisinājās vairāki 18. gadsimta politiskie un sabiedriskie notikumi, kas kļuva par Amerikas Neatkarības kara priekšvēstnesi, tostarp Bostonas slaktiņš un Bostonas tējas dzeršana, kas veicināja koloniālās opozīcijas eskalāciju pret Lielbritānijas Karalistes politiku. Pilsētas un tās metropoles reģiona saimniecība ir daudznozaru, izceļoties ar finanšu un profesionālajiem pakalpojumiem, veselības aprūpi, izglītību, kā arī augsto tehnoloģiju un biotehnoloģiju sektoriem, kas nosaka Bostonas būtisko ietekmi gan reģionālā, gan nacionālā mērogā.

 Nosaukuma izcelsme 
Teritorija, kur laika gaitā izveidojās Bostona, pirms eiropiešu ierašanās 17. gadsimtā bija pazīstama ar pamatiedzīvotāju vietvārdu ‘Šomuta’ (Shawmut). Pirmie puritāņu kolonisti Šomutas pussalu dēvēja arī par ‘Trimontaina’ (Trimountaine) vai ‘Tremonta’ (Tremont — “trīs kalni”), atsaucoties uz raksturīgo reljefu ar vairākiem izteiktiem pauguriem. Nosaukuma maiņa uz Bostonu notika 1630. gadā. Koloniālās pārvaldes protokolos ir fiksēts, ka  tika pieņemts lēmums, saskaņā ar kuru Trimontainas apmetne turpmāk oficiāli jāsauc par Bostonu. Vēsturiskajos avotos šis nosaukums nostiprinās jau 1630. gada rudenī, kad to sāka konsekventi lietot Masačūsetsas līča kolonijas institūcijas, tostarp Masačūsetsas Vispārējā tiesa (General Court).

Nosaukums ‘Bostona’ tika izvēlēts, tieši sasaistot jauno apmetni ar Bostonu Linkolnšīrā, Anglijā. Tradicionāli tiek uzskatīts, ka nosaukuma ierosinātājs bija kolonists un kopienas līderis Aizeks Džonsons (Isaac Johnson), kura dzimtā pilsēta bija Anglijas Bostona un kurš ieņēma nozīmīgu lomu Masačūsetsas līča kolonijas agrīnajā vadībā. Arī citi kolonijas vadošie puritāņi bija cieši saistīti ar šo Anglijas reģionu, kas pastiprināja simbolisko un identitātes nozīmi nosaukuma izvēlē. Savukārt Anglijas Bostonas vietvārda izcelsme etimoloģiskajā tradīcijā parasti tiek skaidrota kā saīsinājums no St. Botolph’s town (Svētā Botolfa pilsēta vai ciems), atsaucoties uz Svēto Botolfu kā vietējās baznīcas un apvidus patronu. Šī interpretācija plaši izmantota arī Amerikas Bostonas nosaukuma skaidrojumos.

Pēc nosaukuma noteikšanas vietvārds ‘Bostona’ pakāpeniski kļuva par vienīgo oficiālo apzīmējumu apmetnei pie Masačūsetsas līča. Tas konsekventi parādās koloniālajā un pašpārvaldes dokumentācijā, un pilsētas arhīvu avoti norāda, ka Town of Boston ieraksti saglabājušies no 1634. gada līdz 1822. gadam, kad apdzīvotā vieta tika formāli inkorporēta kā lielpilsēta.

 Vēsture 

Pirms eiropiešu kolonizācijas teritoriju, kur vēlāk izveidojās Bostona, apdzīvoja algonkinu valodās runājoši pamatiedzīvotāji, īpaši masačusetu cilts, kuras tradicionālās zemes aptvēra mūsdienu Lielās Bostonas reģionu, Šomutas pussalu, Čārlzas upes estuāru un Bostonas ostas salas. Arheoloģiskie un vēstures avoti liecina, ka cilvēku klātbūtne šajā piekrastes reģionā sniedzas vairāku tūkstošu gadu senumā. Agrīnākās reģionālās liecības datējamas aptuveni ar  gadu senumu, norādot uz ilgstošu un nepārtrauktu apdzīvotību. Pirmskoloniālajā periodā teritorijas izmantošanu noteica bagātīgā piekrastes ekoloģija. Estuāri, paisuma līči, dubļainie sēkļi, purvi, saldūdens avoti un ostas salas veidoja barības vielām bagātu vidi, kas nodrošināja zvejas, gliemju vākšanas, medību un vākšanas iespējas. Paisuma joslas un estuāri bija īpaši nozīmīgi zivju nārstam un gliemeņu resursiem, un pamatiedzīvotāji šo sezonālo resursu pieejamību izmantoja mērķtiecīgi, pārvietojoties starp dažādām piekrastes, ostas un iekšzemes vietām.

Šomutas pussala, kas vēlāk kļuva par Bostonas vēsturisko kodolu, atradās masačusetu teritorijā un tika izmantota kā sezonāla apmetņu un saimnieciskās darbības vieta, īpaši zvejai un lauksaimniecībai. Bostonas ostas salas nebija tikai īslaicīgu apmeklējumu vietas. Vairāku tūkstošu gadu gaitā tās kalpoja gan kā sezonālas dzīvesvietas, gan arī kā rituālu un ceremoniju vietas. Vēsturiskie novērojumi liecina, ka daļa salu jau pirms 17. gadsimta bija daļēji attīrītas un apsaimniekotas, kas norāda uz ilglaicīgām ainavas pārveides un zemes izmantošanas praksēm pirms pastāvīgu eiropiešu apmetņu izveides. Arheoloģiskie atradumi papildina šo ainu ar konkrētām liecībām par ikdienas dzīvi un materiālo kultūru. Bostonas teritorijā konstatēti akmens darbarīki, šķēpu uzgaļu un naži (aptuveni 5500–7500 gadu seni), gliemežvāki, kā arī makšķerēšanas rīku un tīklu atsvaru fragmenti. Šie atradumi liecina par zveju, medībām, vākšanu, kokapstrādi un kanoe izgatavošanu, kas nodrošināja pārvietošanos pa ūdensceļiem un starp salām.

Bostona dibināta 1630. gadā kā Masačūsetsas līča kolonijas galvenā apmetne. Tajā gadā Jaunanglijā ieradās puritāņu kolonistu grupa Džona Vintropa vadībā, kas bija daļa no tā sauktās Lielās puritāņu migrācijas (Great Migration). Avotos norādīts, ka pirmajā vilnī aptuveni 700 puritāņu ar 11 kuģiem nodibināja koloniju. Apmetne tika izveidota Šomutas pussalā, kuras izdevīgais ģeogrāfiskais novietojums pie dabiskas, dziļas un aizsargātas ostas nodrošināja labus apstākļus gan aizsardzībai, gan saimnieciskajai attīstībai. Jau no pašiem pirmsākumiem Bostona jaunajai kolonijai tika veidota kā administratīvs, politisks un reliģisks centrs. 1632. gadā tā oficiāli kļuva par Masačūsetsas līča kolonijas galvaspilsētu, nostiprinot savu vadošo lomu reģiona pārvaldē. Puritāņu kopiena būtiski noteica pilsētas sociālo, politisko un kultūras raksturu. Sabiedrība tika veidota saskaņā ar stingrām reliģiskām normām, un puritāņi Bostonu uzlūkoja kā “pilsētu kalnā” — paraugu morāli sakārtotai kristīgai sabiedrībai. Baznīca un pašpārvalde bija cieši saistītas, un pilntiesīga politiskā līdzdalība bieži vien bija iespējama tikai tiem, kas piederēja draudzei un spēja apliecināt savu reliģisko pieredzi. Atšķirīgu uzskatu paudēji varēja tikt izslēgti no kopienas.

Izglītība puritāņu sabiedrībā tika uzskatīta par būtisku reliģiskās dzīves sastāvdaļu, jo lasītprasme bija nepieciešama Bībeles studijām. Šajā koloniālajā kontekstā tika ielikti pamati Bostonas vēlākajai attīstībai kā izglītības un intelektuālajam centram, kas ilgtermiņā noteica tās īpašo vietu Jaunanglijas kultūras telpā. Nozīmīgs Bostonas izaugsmes faktors koloniālajā laikmetā bija Bostonas ostai un ar to saistītā tirdzniecība. Jau 17. gadsimtā osta kļuva par vienu no svarīgākajiem Atlantijas piekrastes tirdzniecības mezgliem, savienojot pilsētu ar Angliju, citām Ziemeļamerikas kolonijām, Karību jūras reģionu un Eiropas ostām. 17.–18. gadsimtā Bostonas saimniecība attīstījās kā transatlantisku tirdzniecības tīklu mezgls, kur būtiska nozīme bija kuģniecībai, kuģubūvei, amatniecībai un pakalpojumiem, kā arī tādu preču eksportam kā zivis, kokmateriāli un pārtikas krājumi.

Vienlaikus Bostona bija iekļauta Britu impērijas ekonomiskajā sistēmā, kas ietvēra arī preču apriti, kuras ražotas ar paverdzināto darbu, un netiešu līdzdalību Atlantijas verdzības saimniecībā. 18. gadsimtā pilsētā nostiprinājās ietekmīga tirgotāju kārta, kas nodrošināja ievērojamu labklājību un politisku ietekmi. Tieši šī saimniecības un sabiedrības dinamika koloniālajā laikmetā radīja priekšnoteikumus tam, ka Bostona vēlāk kļuva par vienu no galvenajiem politiskās domas, sabiedriskās mobilizācijas un pretestības centriem Lielbritānijas koloniālās politikas laikā.

1760.-tajos un 1770.-tajos gados Bostona kļuva par vienu no nozīmīgākajiem Amerikas revolūcijas politiskajiem, idejiskajiem un simboliskajiem centriem Britu Ziemeļamerikā. Pilsētas iedzīvotāji aktīvi iesaistījās pretestībā pret Lielbritānijas Karalistes koloniālo politiku, īpaši vēršoties pret nodokļu un tirdzniecības ierobežojumiem, kas tika ieviesti bez kolonistu politiskas pārstāvniecības parlamentā. Šī situācija veicināja strauju politisko mobilizāciju, sabiedrisko organizēšanos un radikalizāciju, padarot Bostonu par vienu no galvenajiem neatkarības kustības katalizatoriem. Viens no agrīnākajiem un plašu rezonansi guvušajiem konfliktiem bija Bostonas slaktiņš 1770. gada 5. martā, kad sadursmē starp britu karavīriem un pilsētas iedzīvotāju pūli tika nogalināti vairāki kolonisti. Lai gan upuru skaits bija salīdzinoši neliels, notikumam bija ļoti liela propagandas nozīme. Tas tika plaši atspoguļots brošūrās, gravīrās un presē kā britu varas patvaļas apliecinājums un būtiski pastiprināja sabiedrības noskaņošanos pret metropoli visās Trīspadsmit kolonijās.

Īpaši simboliska kļuva Bostonas tējas dzeršana 1773. gada 16. decembrī. Protestējot pret Tējas aktu un Lielbritānijas Austrumindijas kompānijas privileģēto stāvokli, kolonisti (daļa maskējoties) uzkāpa uz kompānijas kuģiem un iemeta Bostonas ostā 342 tējas kastes. Šī akcija bija tiešs un apzināts izaicinājums britu autoritātei. Atbildot uz to, Lielbritānijas valdība pieņēma stingrus sodu pasākumus — tā sauktos Nepanesamos aktus (Coercive/Intolerable Acts), tostarp Bostonas ostas slēgšanu līdz zaudējumu kompensēšanai, kas vēl vairāk saasināja konfliktu un veicināja koloniju savstarpēju solidaritāti. Bostonas loma revolūcijā nebija tikai simboliska, bet arī militāra. 1775. gada aprīlī pēc kaujām pie Leksingtonas un Konkordas sākās atklāts bruņots konflikts starp kolonistiem un britu karaspēku. Drīz pēc tam britu spēki Bostonā nonāca Bostonas aplenkumā (1775. gada aprīlis – 1776. gada marts), kas bija viens no pirmajiem lielajiem Amerikas Neatkarības kara posmiem un beidzās ar britu evakuāciju no pilsētas. Kopumā Bostonas nozīme Amerikas revolūcijā bija izšķiroša. Tā kalpoja kā politiskās mobilizācijas, ideju apmaiņas, organizētas pretestības un militāro notikumu centrs. Šo iemeslu dēļ Bostona Amerikas vēsturiskajā atmiņā nostiprinājās kā viena no galvenajām “brīvības šūpuļa” (Cradle of Liberty) simboliskajām vietām Amerikas Savienoto Valstu neatkarības stāstā.

 Sports 
Bostonā atrodas visu četru lielāko profesionālo Ziemeļamerikas sporta līgu komandas. Pilsētā bāzēta MLB spēlējošā Bostonas "Red Sox", NFL spēlējošā Jaunanglijas "Patriots", NHL spēlējošā Bostonas "Bruins", kā arī NBA klubs Bostonas "Celtics". Gan "Bruins", gan "Celtics" savas mājas spēles aizvada 1995. gadā atklātajā TD Garden. Pilsētā norisinās arī Bostonas maratons — vecākais ikgadējais maratons pasaulē.

 Atsauces 

 Ārējās saites 


Kategorija:ASV štatu administratīvie centri