Gustavs Roberts Kirhofs

Gustavs Roberts Kirhofs (; dzimis , miris ) bija vācu fiziķis. 

 Biogrāfija 
Gustavs Roberts Kirhofs dzimis  Kēnigsbergā, Austrumprūsijā, advokāta Frīdriha Kirhofa un Johannas Henrietes Vitkes ģimenē.

1847. gadā Kirhofs absolvēja Kēnigsbergas Universitāti, kur mācījās fizikas-matemātikas seminārā, kuru vadīja Francis Neimanis (Franz Ernst Neumann) un Frīdrihs Rihelots (Friedrich Julius Richelot). Kirhofs apprecēja sava matemātikas profesora meitu Klāru (Clara Richelot). Tajā pašā gadā Kirhofs pārcēlās uz Berlīni, kur uzturējās, līdz saņēma profesora amatu Breslavā, Silēzijā.

Miris 63 gadu vecumā  Berlīnē.

 Zinātniskais darbs 

Likumus elektriskajai ķēdei Kirhofs formulēja 1845. gadā, vēl būdams students. Vēlāk tie bija viņa doktora disertācijas tēma.

1854. gadā Kirhofu uzaicināja uz Heidelbergas Universitāti, kur kopā ar Robertu Bunzenu viņš strādāja spektroskopijas jomā. Pētot saules ķīmisko sastāvu ar spektroskopijas metodēm, viņi atklāja cēziju un rubīdiju. Heidelbergā viņš kopā ar Leo Kēnigsbergeru (Leo Königsberger) vadīja Neimaņa semināram līdzīgu fizikas-matemātikas semināru. Šo semināru apmeklējuši Artūrs Šusters un Sofija Kovaļevska.

1859. gadā Kirhofs formulēja siltumstarojuma likumu, kuru pierāda 1861. gadā.

1875. gadā Kirhofs pieņēma piedāvājumu vadīt teorētiskās fizikas katedru Berlīnē.

Spektroskopijas jomā Kirhofs, balstoties uz Deivida Altera un Andeša Jūnasa Angstrēma atklājumiem, formulēja trīs likumus, kas apraksta nokaitēta ķermeņa spektra sastāvu.

 Ārējās saites 

Kategorija:Vācijas fiziķi
Kategorija:Kaļiņingradas apgabalā dzimušie