Henrijs V Lankasters

Henrijs V Lankasters, Plantagenets (; dzimis , miris ) bija Anglijas karalis no 1413. līdz 1422. gadam. Viņa valdnieka devīze bija Dievs un manas tiesības! (vecfr. Dieut et mon droict, fr. Dieu et mon droit, angl. God and my right).

 Biogrāfija 
Hroniku ieraksts norāda, ka 1399. gadā Henrijs pavadīja laiku Oksfordas Karalienes koledžā sava onkuļa Henrija Boforta, universitātes kanclera, aprūpē.Salter, HE; Lobe, Mary D (1954). "The University of Oxford". A History of the County of Oxford. Victoria County History. Vol. 3. pp. 132–143. No 1400. līdz 1404. gadam viņš pildīja Kornvolas augstā šerifa pienākumus.

Mazāk nekā trīs gadus vēlāk Henrijs vadīja daļu angļu spēku. Viņš vadīja savu armiju Velsā pret Ovainu Glindžeru un apvienoja spēkus ar savu tēvu, lai cīnītos ar Henriju "Hotspuru" Persiju Šrūsberijas kaujā 1403. gadā.Harriss, Gerald Leslie (2005). Shaping the Nation: England 1360–1461. Oxford, England: Oxford University Press. p. 532. ISBN 0-19-822816-3. Tieši tur 16 gadus veco princi gandrīz nogalināja bulta, kas iestrēga viņa sejā. Vienkāršs karavīrs varētu būt miris no šādas brūces, bet Henrijam bija vislabākā iespējamā aprūpe. Vairāku dienu laikā karaliskais ārsts Džons Bredmors apstrādāja brūci ar medu, lai tas darbotos kā antiseptisks līdzeklis, izveidoja instrumentu, ko ieskrūvēt iestrēgušajā bultas uzgalī (bodkin point) un tādējādi to izvilkt, nenodarot papildu bojājumus, un izskaloja brūci ar  alkoholu.
Operācija bija veiksmīga, taču atstāja Henrijam paliekošas rētas, kas liecina par viņa kaujas pieredzi.Lang, S. J. (1992), "John Bradmore and His Book Philomena", Social History of Medicine, 5 (1): 121–130, doi:10.1093/shm/5.1.121, PMID 11612773. Bredmors pierakstīja šo medicīnisko procedūru latīņu valodā savā manuskriptā ar nosaukumu Philomena. Henrija ārstēšana parādījās arī anonīmā Vidusangļu ķirurģijas traktātā, kas datēts ar 1446. gadu un kas kopš tā laika tiek attiecināts uz Tomasu Morstedu.

Viens no spilgtākajiem karavadoņiem Simtgadu kara laikā. Vadīja Anglijas un Akvitānijas karaspēku kaujā pie Azenkūras 1415. gadā.

1420. gadā, saskaņā ar Truā (Troyes) miera līgumu kļuva par Francijas karaļa Šarla VI Trakā mantinieku un apprecēja viņa meitu Francijas kroņprincesi Katrīnu d'Valuā. Turpināja karu ar Šarla VI dēlu, dofinu Šarlu VII, un mira no dizentērijas 1422. gada 31. augustā (2 mēnešus pirms Šarla VII - ja būtu viņu pārdzīvojis, tad kļūtu par Francijas karali ne tikai de iure, bet arī de facto).

  Tituli alfabēta secībā 
 Velsas princis (Prince of Wales, 1399—1413)
 lords Ostu Virsuzraugs (Lord Warden of the Cinque Ports, 1409—1412)
 Francijas karalis (angl. King of France, fr. Roi de France, 1413—1422)
 Akvitānijas hercogs (angl. Duke of Aquitaine, fr. Duc d'Aquitaine, 1399—1422)
 Lankasteras hercogs (Duke of Lancaster, 1399—1413)
 Kornvelas hercogs (Duke of Cornwall, 1413—1422)
 Īrijas lords (Lord of Ireland, 1413—1422)
 Anglijas karalis (King of England, 1413—1422)

 Henrija V tēls kultūras mantojumā 

 Karaļa tēlu mākslā iemūžinājis Viljams Šekspīrs, sarakstot par to savu lugu "Henrijs V".

 Literatūra 

 Juliet Barker. Agincourt: Henry V and the Battle That Made England. - London, 2005
 Hutchinson H.F., Henry V. A Biography. - London, 1967
 Earle P., The Life and times of Henry V. - London, 1972
 Henry V. The Practice of Kinship., edited by G.L. Harris - Oxford, 1985
 Christopher Allmand, Henry V. - London, 1992

 Ārējās saites 

 Henry V Chronology
 About.com - Biography of Henry V 
 Britannia: Monarchs of England - Henry V
 Columbia Encyclopedia: Henry V
 Official site of the Royal family: Henry V
 A BBC piece presenting an alternative version of Henry V
 Illustrated history of Henry V

 Atsauces 

Kategorija:1387. gadā dzimušie
Kategorija:1422. gadā mirušie
Kategorija:Velsā dzimušie
Kategorija:Lankasteru dinastija
Kategorija:Apvienotās Karalistes monarhi
Kategorija:Velsas prinči
Kategorija:Simts gadu karš