Jānis Jaunsudrabiņš

Jānis Jaunsudrabiņš (dzimis , miris ) bija
latviešu rakstnieks, gleznotājs, grāmatu ilustrators un viens no pirmajiem latviešu mākslas teorētiķiem un kritiķiem. Neatkarīgo mākslinieku vienības biedrs un priekšsēdētājs.

 Dzīvesgājums 
Dzimis 1877. gada 25. augustā Neretas "Krodziņos" kalpu ģimenē.Kopotie raksti 15. sēj. 285. lpp. 1880. gadā nomira rakstnieka tēvs,Kopotie raksti 197. lpp. pēc tam ģimene pārcēlās uz "Riekstiņiem", “Baltajā grāmatā” sauktajām “Mūsmājām”. Mācījās Neretas pagastskolā (1886—1892), dzīvoja "Valašiņās",Kopotie raksti 15. sēj. 293. lpp. "Āriņos", "Šausmānos",Kopotie raksti 15. sēj. 297.lpp. "Liepiņās"Kopotie raksti 15.sēj. 304. lpp.), pēc tam Panemunes skolā Lietuvā (1892—1893), kur mācības notika krieviski.Kopotie raksti 15.sēj. 305.lpp

No 1893. gada strādāja par palīgskolotāju Neretas pagastskolā un pie skolotāja mācījās vācu valodu, tad no 1895. līdz 1897. gadam mācījās Vecsātu zemkopības skolā.

1896. gadā “Latviešu Avīzes“ iespieda Jaunsudrabiņa dzejoli “Ziemas nakts”, kas sacerēts Eduarda Veidenbauma un Treimaņa-Zvārguļa ietekmē. No 1899. līdz 1904. gadam mācījās Blūma zīmēšanas un glezniecības skolā, vienlaikus papildinoties Jaņa Rozentāla studijā Rīgā. 1901. gadā apprecējās ar Līzi Sproģi, un 1902. gadā viņiem piedzima meita Lilija.
1905. gadā Jānis Jaunsudrabiņš uz 3 mēnešiem devās uz Minheni, lai papildinātu zināšanas glezniecībā.A. Bērziņš “ Jānis Jaunsudrabiņš “ 70. lpp. 1906.—1907. gadā Jaunsudrabiņa Rīgas dzīvoklī bija apskatāma viņa gleznu pirmā izstāde. Šajā laikā J. Jaunsudrabiņš tulkoja Hamsunu, sarakstīja garstāstu “Vēja ziedi“ un notika viņa pirmās lugas “Traģēdija“ pirmizrāde. Vienlaikus viņš darbojās kā literārais redaktors Mārtiņa Buclera žurnālā "Stari", kļuva par mūža goda biedru Buclera dibinātajā Latviešu Fotogrāfiskajā biedrībā.Pēteris Korsaks, “Dižais saucietis Mārtiņš Buclers”. Latvijas Kultūras fonds, “Sēļu zeme”, 1995., Rīga, 127.-129. lpp. 1908.—1909. gadā kopā ar ģimeni dzīvoja Berlīnē.J. Jaunsudrabiņš “Mana dzīve“
1910.—1913. gadā dzīvoja Mīlgrāvī Burtnieku namā.Izlase 164. lpp. Iznāca viņa tēlojumu grāmata “Kolorēti zīmējumi”,
Hamsuna stāstu tulkojumi, Bokačo “Dekamerona” tulkojums, tēlojumu krājums “Mani draugi”. Sarakstīja lielāko daļu “Baltā grāmatā” iekļauto tēlojumu un uzrakstīja stāstu “Aija”.
1913.—1915. gadā dzīvoja savā mājā Pļaviņās un sarakstīja stāstu krājumus "Dzīve", “ Debess vārti” un  stāstu "Atbalss" (triloģijas "Aija" 2. daļa),

Pirmā pasaules kara laikā devās bēgļu gaitās un no 1915. līdz 1918. gadam dzīvoja Kaukāzā,J. Jaunsudrabiņš “Vēstules no Kaukāza“ satikās ar Ernestu Birznieku-Upīti, P. Rozīti un citiem literātiem, tapa stāsti “Vasara”, “Kaukāzs“, ”Gredzens“, romāns “Nāves deja“, stāstu sērija “Kaukāza vēstules“, arī dzejolis “Kā sniegi kalnu galotnēs“.A. Bērziņš ”J. Jaunsudrabiņš”

1924. gadā par Kultūras fonda stipendiju devās uz Parīzi,Kopotie raksti 6. sēj. 367.lpp. Luksemburgu, Kapri.Kopotie raksti 6. sēj. 1932. gadā kļuva Kulturālās tuvināšanās biedrības ar SPRS tautām priekšsēdētāju. 1933. gadā sarakstīja romānu “Jaunsaimnieks un velns“. 1935. gadā garstāstu “Uršulīte“.

1935. gadā izšķīrās ar otro sievu, atstāja savas mājas, devās ceļojumos un dzīvesvietas meklējumos pa Latviju. Dzīvoja Sabilē, Ilūkstē. Savus tā brīža pārdzīvojumus atklājis psiholoģiskajā romānā “Neskaties saulē“.
1937. gada pavasarī dzīvoja Mežaparkā un savu 60. dzimšanas dienu pavadīja klusi un vientuļi.A. Stankevičs” Zem Neretas debesīm “ 341.lpp.
Iepazinās ar trešo sievu Frīdu Balodi, nodibināja ģimeni un uzcēla māju Ropažos.
Sarakstīja romānu “Augšzemnieki”A. Stankevičs ”Zem Neretas debesīm“ 355.lpp. Šajā laikā rakstnieks daudz laika, sevišķi vasarās, pavadīja un saviem darbiem ierosmi  smēlās netālu no Annasmuižas (Juglas), Suntažu pagasta "Dēliņos".Laikraksts „Suntažnieks”, Nr. 11 (212), 2011. gada 29. Novembris, 5.lpp Sevišķi rakstniekam patika staigāt pa Ķoderu pilskalnu jeb Lielā Vīra gultu, no kuras lejup pavērās skats uz gleznaino Mazās Juglas upi. 1940. gadā Berta Pīpiņa uzrakstīja pretrakstu “Par sievām“ J. Jaunsudrabiņa rakstam “Sievas un sievas“.
Tapa aprakstu krājums “Redzēts, dzirdēts, justs“.

1942. gadā sāka rakstīt “Zaļo grāmatu “ un romānu “Nauda“.
1943. gadā 93 gadu vecumā nomira rakstnieka māte,A. Stankevičs ”Zem Neretas debesīm“ 377.lpp. kuru apbedīja Garkalnes kapos.
Sarakstīja stāstu krājumu ”Dzīves šūpoles”.
Ilustrēja daudzas grāmatas.
Tulkoja Hamsunu, Mopasāna “Mīluli“, Kostēra “Pūcesspieģeli“ un citus autorus.

Otrā pasaules kara beigās, nevēlēdamies sadarboties ar komunistisko režīmu, J. Jaunsudrabiņš devās bēgļu gaitās.
J.Jaunsudrabiņš “Es stāstu savai sievai“
No 1944.—1947. gadam dzīvoja Vācijā, DP nometnēs un dažādās vietās — Bīlefeldē, Bindē, Verfenē un citur. Sarakstīja “Piemini Latviju!“, “Kapri“ , “Bez Dzimtenes”. 1946. gadā uzrakstīja atmiņas par bēgšanu no Latvijas un pirmajiem gadiem Vācijā “Es stāstu savai sievai” (papildināts variants iznāca 1951. gadā, šis darbs tika izdots arī Vācijā 2007. gadā). 1948. gadā pārcēlās uz Kērbeku Mēnes ezeraKopotie raksti 15. s. 407.lpp krastā esošā mājā, kuru vēlāk nosauca par Mēnesnīcu.A. Stankevičs "Zem Neretas debesīm 406.lpp.
1950. gadā iznāca “Zaļā grāmata”.
1957. gadā Zviedrijā izdeva autobiogrāfiju “Mana dzīve”.
Bija iecere rakstīt “Raibo grāmatu”, kas neīstenojās.

Miris 1962. gada 28. augustā, apbedīts Kērbergas kapsētā.
1997. gadā 13. septembrī pārapbedīts Neretā Ķišķu kapos.Garamantas.lv. Jānis Jaunsudrabiņš 

Jaunsudrabiņa mājās "Riekstiņos" iekārtots memoriālais muzejs.

Jāņa Jaunsudrabiņa vārdā nosauktas vairākas ielas Latvijā.

 Atsauces un piezīmes 

 Ārējās saites 

 Jānis Jaunsudrabiņš izrades.lv

Kategorija:1877. gadā dzimušie
Kategorija:1962. gadā mirušie
Kategorija:Aizkraukles novadā dzimušie
Kategorija:Latviešu rakstnieki
Kategorija:19. gadsimta rakstnieki
Kategorija:20. gadsimta rakstnieki
Kategorija:Latviešu valodā rakstošie
Kategorija:Neatkarīgo mākslinieku vienības mākslinieki
Kategorija:Latvijas kultūras kanonā ietvertās vērtības
Kategorija:Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieki
Kategorija:Trimdas latvieši