Epiglotāls līdzskanis

Epiglotālie līdzskaņi ir līdzskaņi, kas tiek artikulēti ar balsenes krokām pret uzbalseni (uzgāmuru).

 Piemēri 
Starptautiskajā fonētiskajā alfabētā iekļautie epiglotākie līdzskaņi ir:

 IPA Apraksts ParaugsValodaOrtogrāfijaIPATulkojumsAttēls:Xsampa-greaterthanslash.pngnebalsīgs epiglotāls eksplozīvs slēdzenisaguluvidusAttēls:Xsampa-lessthanslash.pngbalsīgs epiglotāls berzenis vai spraudzenisarābugūt virsrokuAttēls:Xsampa-Hslash.pngnebalsīgs epiglotāls berzenishaidasx̱antsēna

 Balsīgs epiglotāls eksplozīvs slēdzenis nav iespējams. Ja tas kļūst balsīgs (piem. dahalo valodā), tas pārvēršas par tapu. 
 Kaut arī  tradicionāli IPA tabulā tiek novietots pie berzeņiem, tas parasti ir spraudzenis. Nevienā valodā netiek izšķirti atsevišķi berzeņi un spraudzeņi šajā artikulācijas vietā. Dažkārt tiek lietota nolaišanas diakritiskā zīme, lai pasvītrotu berzenisko artikulācijas veidu: .
 Epiglotāli vibranti ir pietiekoši plaši izplatīti, bet tie parasti tiek uzskatīti par fonēmiskiem eksplozīviem slēdzeņiem vai berzeņiem ar vibrēšanu kā fonētisku detaļu. IPA nav simbola šādai skaņai un literatūrā dažkārt tiek lietots simbols [я].

 Izplatība 
Epiglotālie līdzskaņi ir samērā maz zināmi. Tas daļēji var būt saistīts ar to, ka Eiropas valodās runājošiem lingvistiem šīs skaņas ir grūti atpazīt. Dažos gadījumos akustiski izmērot par faringālu uzskatītu līdzskani, atklājas, ka tas ir epiglotāls. Tā bija gadījumā ar dahalo valodu.

Epiglotālie līdzskaņi galvenokārt ir zināmi Tuvajos Austrumos, Kaukāzā un Britu Kolumbijā Kanādā.

 Ārējās saites 

 Atsauces 

 Skatīt arī 

 Artikulācijas vieta

Kategorija:Fonētika
Kategorija:Līdzskaņi
Kategorija:IPA