Kārlis Dēnics

Kārlis Dēnics (; dzimis , miris ) bija viens no Vācijas jūras spēku virspavēlniekiem, kas komandēja vācu floti (Kriegsmarine) Otrajā pasaules karā. Karā beigās, pēc Ādolfa Hitlera pašnāvības, uz īsu brīdi kļuva par Reihsprezidentu.

 Dzīvesgājums 
Dēnics karjeru Vācijas jūras spēkos sāka jau 1910. gadā. Pirmajā pasaules karā viņš tika paaugstināts par apakšleitnantu, no sākuma kalpoja uz kuģiem, vēlāk tika nozīmēts par atsevišķu zemūdeņu komandieri. Pēc kara Dēnics turpināja karjeru jūras spēkos.

Otrajam pasaules karam sākoties, Dēnics kļuva par vienu galvenajiem zemūdeņu komandieriem. Viņa vadībā tika izstrādāta tā saucamā "vilku baru" doktrīna, kur atsevišķas zemūdenes tika apvienotas grupās, lai efektīvāk uzbruktu Sabiedroto konvojiem.

Kara beigās, pēc Ādolfa Hitlera pašnāvības , sekojot viņa gribai, uz īsu brīdi kļuva par Vācijas prezidentu. K. Dēnics amatu ieņēma līdz 23. maijam, kad kara uzvarētāji atlaida viņa valdību.

K. Dēnics pats atzina, ka bija pārliecināts nacists un Hitlera atbalstītājs. Pēc kara tika apcietināts un tiesāts Nirnbergas prāvā, notiesāts ar 10 gadiem ieslodzījumā. Tiesas procesa laikā savu vainu neatzina un apsūdzības uzskatīja par netaisnīgām. Dažas no sākotnējām apsūdzībām vēlāk netika uzturētas, jo arī Sabiedroto flotes kara laikā rīkojās līdzīgi. Pēc tiesas procesa beigām vairāk nekā 100 Sabiedroto valstu armiju virsnieki atklātā vēstulē pauda savu vilšanos par tiesas procesa netaisnību un piespriesto sodu. Ieslodzījuma laiku pavadījis Špandavas cietumā Berlīnē. Pēc soda termiņa beigām 1956. gadā atbrīvots.

Pēc atbrīvošanas dzīvojis samērā noslēgtu dzīvi nelielā ciematiņā Šlēsvigā Holšteinā, kur nodarbojies galvenokārt ar rakstniecību. 1958. gadā Dēnics izdeva vienu no divām memuāru krājumiem "Atmiņas: Desmit gadi un divdesmit dienas" (His memoirs, Zehn Jahre, Zwanzig Tage), kurā izklāstīja savu pavadīto laiku kā zemūdeņu komandierim (desmit gadi) un kā Vācijas prezidentam (20 dienas). Tajā paša gadā grāmata tika tulkota un izdota angļu valodā. Otrs atmiņu krājums tika izdots 1968. gadā ar nosaukumu "Mana vienmēr mainīgā dzīve" (Mein wechselvolles Leben). 1976. gadā kopā ar Albertu Špēru ticis intervēts dokumentālajā filmā "Atmiņas par taisnīgumu" (The Memory of Justice), kur tika diskutēts par Nirnbergas tiesas procesa gaitu.

Dēnics mira  no sirdstriekas, viņa bērēs  piedalījās daudzi bijušie virsnieki un biedri.

 Ārējās saites 

Kategorija:1891. gadā dzimušie
Kategorija:1980. gadā mirušie
Kategorija:Kara noziedznieki
Kategorija:Kriegsmarine virsnieki
Kategorija:Vācijas prezidenti
Kategorija:Vācu valodā rakstošie
Kategorija:Dzelzs krusta kavalieri
Kategorija:Dzelzs krusta Bruņinieka krusta kavalieri
Kategorija:Berlīnē dzimušie