Oksisviestskābe

Oksisviestskābe (hidroksisviestskābe, oksibutānskābe, GHB, C3H6(OH)COOH) ir dabiski sastopams neiromediators un depresants. Atsevišķos smadzeņu apgabalos tas piedalās GABA, glutamāta un glicīna sintēzē. 

Nelielos daudzumos rodas fermentācijas rezultātā pārtikas produktos, kā arī atrodama mazos citrusaugļos.

Medicīnā izmanto kā vispārēju anestēzijas līdzekli, kā arī katapleksijas, narkolepsijas un alkoholisma ārstēšanā. Nelegāli lieto izklaidei, snieguma uzlabošanai sportā un cilvēku sazāļošanai.

Lielākajā daļā pasaules valstu iekļauta kontrolējamo narkotisko vielu sarakstā, tai skaitā Latvijā.

Sukcīnskābes semialdehīda dehidrogenāzes deficīts ir slimība, kad oksisviestskābe pastiprināti uzkrājas organismā.

 Ķīmiskās īpašības 
Oksisviestskābe pieder pie hidroksikarbonskābēm. To iegūst, hidratējot γ-butirolaktonu.

Oksisviestskābei ir 3 struktūrizomēri, kas atšķiras ar hidroksilgrupas novietojumu molekulā:
 α-oksisviestskābe CH3CH2CHOHCOOH,
 β-oksisviestskābe CH3CHOHCH2COOH
 γ-oksisviestskābe CH2OHCH2CH2COOH.
Alfa- un bēta- izomēriem turklāt piemīt optiskā aktivitāte. Vislielākā nozīme ir gamma-oksisviestskābei un, runājot par oksisviestskābi un tās sāļiem (oksibutirātiem), parasti saprot tieši to.
Gamma-oksisviestskābe tīrā veidā ir nestabila šķidra viela. Nātrija oksibutirāts ir balta vai iedzeltena kristāliska viela ar vāju, specifisku smaržu. Viegli šķīst ūdenī, higroskopisks.

Gamma-oksisviestskābe, tāpat kā visas γ-hidroksiskābes, ļoti viegli zaudē ūdeni un veido ciklisku anhidrīdu. Šādus hidroksiskābju anhidrīdus sauc par laktoniem, bet γ-oksisviestskābes laktonu — par butirolaktonu.

 Atrašanās cilvēka organismā 
γ-Oksisviestskābe organismā veidojas no dzintarskābes semialdehīda HOOC-CH2-CH2-CHO, tā novērš skābekļa badu šūnās, tai ir arī neiroprotektīva ietekme. No γ-oksisviestskābes var veidoties γ-aminosviestskābe — svarīgs neiromediators, kas regulē organisma fizisko aktivitāti.

(−)-β-oksisviestskābe dažkārt sastopama urīnā, it sevišķi cukurslimnieku urīnā (kopā ar acetonu un acetoetiķskābi CH3COCH2COOH, kurai reducējoties, arī veidojas). β-Oksisviestskābes polimērus veido dažas baktērijas.

 Izmantošana 
Nātrija oksibutirātu plaši izmanto medicīnā. Uzņemts orgsnismā, tas šķērso asins-smadzeņu barjeru un iedarbojas kā miega līdzeklis, pastiprina nomierinošu preparātu iedarbību, to var lietot kā maztoksisku neinhalācijas narkozes līdzekli. Nātrija oksibutirātu lieto arī alkohola abstinences ārstēšanā. Psihiatrijā un neiroloģijā nātrija oksibutirātu lieto, ārstējot pacientus ar neirozēm un nervu sistēmas traumatiskiem bojājumiem. Lieto arī oftalmoloģijā glaukomas ārstēšanā.

Jau nelielās devās (1—2 gIndulis Purviņš, Santa Purviņa. Praktiskā farmakoloģija. R:, Zāļu infocentrs, 2011, 163. lpp. ) nātrija oksibutirātam piemīt eiforiskas īpašības un tas spēj izraisīt atkarību. Latvijā nātrija oksibutirāts iekļauts kontrolējamo narkotisko vielu sarakstā.

 Ārējās saites 
 Nātrija oksibutirāta apraksts

 Atsauces 

Kategorija:Hidroksikarbonskābes
Kategorija:Depresanti