Ernests Lorenss

Ernests Orlando Lorenss (,  — ) bija ASV fiziķis. Pazīstams kā ciklotrona izgudrotājs, par ko 1939. gadā saņēma Nobela prēmiju fizikā. Kalifornijas Universitātes Bērkli ilgstošs darbinieks. Lorensa vārdā nosaukts periodiskās tabulas 103. elements lourensijs.

 Biogrāfija 
Dzimis nelielā pilsētiņā Kantonā Dienviddakotā. 1922. gadā ieguva bakalaura grādu Dienviddakotas Universitātē, bet 1923. gadā — maģistra grādu fizikā Minesotas Universitātē. Jau 1925. gadā ieguva doktora grādu Jeila Universitātē. Jeilā Lorenss pētīja fotoelektrisko efektu. 1928. gadā pārcēlās uz Kalifornijas Universitāti Bērkli, 1930. gadā kļūdams par universitātes gados visjaunāko profesoru.

1929. gadā Lorenss universitātē izgudroja ciklotronu. Pirmais eksperimentālais ciklotrona modelis izmaksāja tikai apmēram 25 ASV dolārus, tomēr tas darbojās. 1931. gadā viņš nodibināja Radiācijas laboratoriju (tagad Lorensa Bērkli Nacionālā laboratorija). 1939. gadā Lorenss par ciklotrona izgudrošanu ieguva Nobela prēmiju fizikā — pirmais Bērkli.

Otrā pasaules kara laikā Radiācijas laboratorija bija viens no galvenajiem Manhatanas projekta centriem. Kara laikā urāna bagātināšanai Lorenss izveidoja kalutronu.

1958. gada jūlijā Lorenss ASV prezidenta Dvaita Eizenhauera delegācijas sastāvā Ženēvā piedalījās sarunās ar PSRS par kodolieroču izmēģinājumu aizliegšanu, tur saslima un pēc mēneša mira.

 Atsauces 

 Ārējās saites 

 Ernesta Lorensa biogrāfija Nobela prēmijas mājaslapā 

Kategorija:Nobela prēmijas laureāti fizikā
Kategorija:Amerikāņu fiziķi
Kategorija:Manhatanas projekts
Kategorija:Dienviddakotā dzimušie