Kulona likums

Kulona likums ir likums, kas apraksta, kā savstarpēji mijiedarbojas divi punktveida lādiņi. Šo likumu var formulēt šādi: divu punktveida lādiņu  un  mijiedarbības spēks ir centrāls, tieši proporcionāls lādiņu lielumiem un apgriezti proporcionāls to savstarpējā attāluma  kvadrātam.

Kulona likumu, kas ir analoģisks Ņūtona vispasaules gravitācijas likumam, precīzos eksperimentos konstatēja Šarls Ogistēns Kulons (Francija) 1785. gadā, lai gan dažus gadus iepriekš to bija pierādījis Henrijs Kevendišs (Anglija). Taču H. Kevendiša darbs nebija plaši pazīstams. 

 Kulona likums skalārā formā 

kur:
  ir Kulona spēks, 
  ir pirmā lādiņa lielums,
  ir otrā lādiņa lielums,
  ir attālums starp lādiņiem,
 , vakuumā  N·m2·C-2,
 ir pī,
  ir vides relatīvā dielektriskā caurlaidība, vakuumā ,
 ir elektriskā konstante (8,85⋅10−12 F/m).

 Kulona likums vektoriālā formā 

300px|thumb|right|Lādiņu rādiusvektoru shēma

kur 
  ir Kulona spēka vektors,
  ir pirmā lādiņa lielums, uz kuru iedarbojas spēks,
  ir otrā lādiņa lielums,
  ir rādiusvektors no  līdz ,
  ir  rādiusvektors,
  ir  rādiusvektors, un
  ir  modulis,
 , vakuumā  N·m2·C-2,
 ir pī,
  ir vides relatīvā dielektriskā caurlaidība, vakuumā ,
 ir elektriskā konstante (8,85⋅10−12 F/m).

Kulona spēkam ir pareizs Ņūtona trešais likums, jo . Ja savietojam atskaites sistēmas sākumpunktu  ar vienu no lādiņiem () un otra lādiņa () rādiusvektors ir , tad Kulona likums ir rakstāms formā

.

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Kategorija:Fizikas likumi
Kategorija:Elektriskais lauks