Jaunlaicenes pagasts

Jaunlaicenes pagasts ir viena no Alūksnes novada administratīvajām teritorijām tā ziemeļos. Robežojas ar sava novada Veclaicenes, Ziemeru un Alsviķu pagastiem, kā arī Smiltenes novada Apes pagastu. Jaunlaicenes pagasta centrs ir Jaunlaicenes ciems.

 Vēsture 
Pagasts izveidots 1919. gadā Valkas apriņķa Jaunlaicenes muižas teritorijā.
Pagasta iedzīvotāji piederēja Apukalna evaņģēliski luteriskajai draudzei.
Pēc 1920. gada agrārās reformas Jaunlaicenes muižu ar Kalna un Evalda pusmuižām 3076,35 ha platībā sadalīja 112 vienībās. Apes muižu 557,89 ha platībā sadalīja 36 vienībās. Repjakalna muižu 1747,23 ha platībā sadalīja 75 vienībās.Latviešu konversācijas vārdnīcas VII sējuma 14178-14180 slejas. Rīga: 1931.-1932. 1935. gadā pagasta platība bija 161,9 km² un tajā dzīvoja 2163 iedzīvotāji.

1945. gadā pagastā izveidoja Jaunlaicenes un Grūbes ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Jaunlaicenes ciems ietilpis Alūksnes apriņķī (1946—1949) un Apes (1949—1956), Alūksnes (1956-1962; pēc 1967. gada) un Gulbenes (1962—1967) rajonos. 1954. gadā Jaunlaicenes ciemam pievienoja likvidēto Grūbes ciemu, bet kolhoza «Padomju Dzimtene» teritoriju 1963. gadā pievienoja Apes lauku teritorijai. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Jaunlaicenes pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Alūksnes novadā.

 Daba 
Jaunlaicenes pagasts atrodas Alūksnes augstienes Veclaicenes paugurainē. Uz Jaunlaicenes un Ziemeru pagastu robežas atrodas 271,5 m augstais Dēliņkalns — augstākais paugurs Alūksnes augstienē ar relatīvo augstumu vairāk kā 70 m. Ap pauguru izveidots Dēliņkalna dabas liegums. Cits ievērojams paugurs pagasta teritorijā ir Apekalns (Opekalns; 235 m vjl). Jaunlaicenes pagasts kopā ar Ziemeru un Veclaicenes pagastiem iekļaujas aizsargājamo ainavu apvidū Veclaicene, kurš ir nozīmīgs ar savām nacionālas nozīmes ainavām.

 Upes 
Pagasta teritorijā atrodas nelielas Gaujas baseina upes — Vaidavas pietekas Apšupīte un Vārnupīte.

 Kultūrvēsturiskas vietas 

 Jaunlaicenes muižas apbūve 
18. gadsimtā Jaunlaicenes muiža kļuva par Volfu dzimtas Vidzemes zara šūpuli. Muižas komplekss celts 18. gadsimta beigās, 19. gadsimta pirmajā pusē no laukakmeņiem un no vietēja ražojuma ķieģeļiem. Dzimtas tēvs Johans Gotlībs II pretim mājas logiem izveidojot „gabaliņu pilsētas”. Līdz mūsdienām muižas apbūvē saglabājušās 16 celtnes. Muižkunga dzīvojamā mājā ir ierīkots muzejs, kas stāsta par muižas apbūvi, Vidzemes muižu apsaimniekošanu, sadzīvi, baroniem un vietējiem iedzīvotājiem — malēniešiem. Muižas teritorijā izveidots pastaigu maršruts ar stendiem vēsturiskās apbūves izziņai.

 Jaunlaicenes muižas parks 
18. gadsimtā veidot sāktais 9 ha lielais Jaunlaicenes muižas parks ir vietējās nozīmes arhitektūras piemineklis (Nr.2790). Muižas īpašnieks Johans Gotlībs fon Volfs pēc sievas Marijas Klementīnes iecerēm parku papildināja ar jauniem stādījumiem, viens no tiem — septiņu ozolu grupa, kas apzīmēja viņu septiņus dēlus. Tēva iesākto parkā turpināja viņa dēls Jozefs, kurš parkā izveidoja lielu dīķi ar mākslīgu saliņu. Šie objekti parkā saglabājušies līdz mūsdienām. Parka kvalitatīvai apsaimniekošanai un attīstībai 2020. gadā izstrādāja “Jaunlaicenes muižas parka ainavu tematisko plānu” un 2022. gadā veica parka labiekārtošanas darbus.

 Baronu fon Volfu dzimtas kapsēta 
Jaunlaicenes muižas Volfu dzimtas kapi iesvētīti 1814. gadā. Ap 1860. gadu kapsētā pēc arhitekta Paula fon Hardenka meta uzcelta kapliča, kas izskatās kā maza gotiska baznīca.

 Opekalna evaņģēliski luteriskā baznīca 
Opekalna evaņģēliski luteriskā baznīca ir visaugstāk virs jūras līmeņa (235 m vjl.) uzceltā baznīca Latvijā. Baznīcas vēsturi sāk skaitīt jau no 1683. gada, kad te tikusi uzcelta koka baznīca. Šobrīd aplūkojamais dievnams celts laika posmā no 1774. līdz 1779. gadam. Opekalna baznīcas tornis ir Strūves ģeodēziskā loka punkts “Oppekaln”.

 Dēliņkalns 
Dēliņkalns ir Alūksnes augstienes augstākais paugurs, kurā atrodas 27 metrus augsts skatu tornis ar binokli, no kurienes paveras plaša apkārtnes ainava. Dēliņklans tiek arī uzskatīts par malēniešu pasaules centru.

 Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi 

 Nr. 180.: Rūcu senkapi pie Degumiem un Ozolnieku ezera
 Nr. 182.: Vārņu ezera mītne pie Kapteiņvārņiem Dambja purva (Vārņu ezera) ziemeļu galā
 Nr. 181.: Lielbriežu senkapi (Miroņkalns) pie Lielbriežiem
 Nr. 184.: Ķauķu senkapi (Bungu kalniņš) starp bijušajiem Jaunvārņiem un Ķauķiem
 Nr. 183.: Popju pilskalns starp Popjiem un Mellikauļiem (Melnkauļiem)
 Nr. 2780.: Jaunlaicenes muižas medību pils Ančkās (19./20. gadsimts)
 Nr. 2781.: Apekalna (Opekalna) luterāņu baznīca Apekalnā (1774—1779)
 Nr. 2814.: Apekalna draudzes māja Apekalnā (18. gadsimta vidus)
 Nr. 2940.-2942.: Apekalna luterāņu baznīcas altāris (1774), ērģeles (ap 1860), kancele (18. gadsimta otrā puse)
 Nr. 2782.-2790.: Jaunlaicenes muižas apbūve (18. gadsimta beigas) — kungu mājas gala spārns (1789), pārvaldnieka māja (1789), saimniecības ēkas (1840, 1847), klēts (veļas māja) 18. gadsimta beigas, stallis (1852), kapliča (1870), parks (18. gadsimta beigas)

 Iedzīvotāji 
 Iedzīvotāju skaita izmaiņas 
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.OSP

 Apdzīvotās vietas 
Lielākās apdzīvotās vietas ir Jaunlaicene (pagasta centrs), Apekalns, Vēciņi.

 Ievērojamas personības 
 Leonīds Slaucītājs (1899—1971) — latviešu ģeofiziķis
 Sergejs Slaucītājs (1902—1982) — latviešu astronoms
 Haralds Mednis (1906—2000) — latviešu diriģents
 Oļegs Pavlovs (1931—2023) — latviešu profesors, sociologs
 Māra Svīre (dz. 1936) — rakstniece

 Atsauces 

 Ārējās saites 
 Alūksnes novads. Jaunlaicenes pagasta pārvalde

Kategorija:Alūksnes rajona pagasti
Kategorija:Vidzeme
Kategorija:Alūksnes novada pagasti