Apsīšu Jēkabs

Apsīšu Jēkabs, īstajā vārdā — Jānis Jaunzemis (dzimis 1858. gada 8. decembrī Lizuma pagastā, miris 1929. gada 10. jūnijā Zvārtavas pagasta Gaujienā) bija latviešu rakstnieks.
Viens no pirmajiem latviešu reālistiskā stāsta meistariem, turpinot Jura Neikena un brāļu Kaudzīšu tradīciju.

 Dzīvesgājums 
Dzimis 1858. gada Lizuma pagasta Kalaņģos skolotāja ģimenē. Mācījās Velēnas draudzes skolā un Cēsu apriņķa skolā. 1878. gadā iestājās Jāņa Cimzes vadītajā Valkas skolotāju seminārā. Pirmā viņa publikācija bija dzejolis "Sapņi" laikraksta "Baltijas Vēstnesis" pielikumā 1880. gadā.  
Strādāja Kocēnu pamatskolā. 

Miris 1929. gadā, apbedīts Rīgā Meža kapos.

 Proza 

 "Krusttēvs Ādams" (1883)
 "Ārprātīgais" (1883)
 "Kaimiņi" (1884)
 "Iegādnis" (1885)
 "Pie pagasta tiesas" (1885)
 "Laimes spoks" (1885)
 "Bagātie radi" (1886)
 "Svešos ļaudīs" (1888)

 Stāsti un tēlojumi 

 "Iz tautas bilžu galerijas" (1889 — 1891)
 "Uz pilsētu" (1892)
 "Vēstules iz tēvijas" (1885 — 1895)
 "No Lizuma senatnes" (1928)

 Ārējās saites 

 Apsīšu Jēkabs , biogrāfija Valmieras integrētās bibliotēkas mājaslapā
 Apsīšu Jēkabs, biogrāfija Gulbenes bibliotēkas mājaslapā
 Apsīšu Jēkaba stāsti portālā ailab.lv
 Apsīšu Jēkaba darbi portālā letonika.lv
 Apsīšu Jēkabs. Par lizumniešu izluoksni.

Kategorija:Latviešu rakstnieki
Kategorija:Latviešu valodā rakstošie
Kategorija:19. gadsimta rakstnieki
Kategorija:20. gadsimta rakstnieki
Kategorija:Triju Zvaigžņu ordeņa komandieri
Kategorija:Rīgas Meža kapos apbedītie
Kategorija:Gulbenes novadā dzimušie