Stara Zagora

Stara Zagora () ir sena pilsēta Bulgārijas centrālajā daļā (vēsturiskajā Trāķijā) pie Bedačkas upes. Pilsētas ielām ir regulārs plānojums. Pilsētā atrodas vairāki antīko laiku pieminekļi.

 Vēsture 
Stara Zagora ir viena no vecākajām apmetnēm Bulgārijā. Tā ir dibināta neolītā. Trāķieši to sauca par Beroji (Beroe), tulkojumā "dzelzs", jo pilsētas apkārtnē atradās dzelzs atradnes. Senās Romas laikā pilsētas nosaukums bija Augusta Trajana par godu imperatoram Trajānam. Bizantijas laikos pilsētas nosaukums bija Irinipole (Irinipolis) par godu imperatorei Irīnai.

717. gadā Stara Zagora un apkārtējais apgabals tika piešķirts Bulgārijai par bulgāru palīdzību cīņā pret arābiem pie Konstantinopoles. Bulgāri pilsētu nosauca par Boruju (Boruy). 1122. gadā pie Stara Zagoras notika Berojas kauja, kurā Bizantijas imperators Joans II Komnēns guva pārliecinošu uzvaru pār pečeņegiem.

1371. gadā pilsētu ieņēma osmaņi un tā palika Osmaņu impērijas sastāvā līdz 1886. gadam. Šajā laikā tās nosaukums bija Eskizagra (Eskizağra), izņemot laiku starp 1854. un 1870. gadu, kad nosaukums bija Železnika (Zheleznik).

 Cilvēki 
Stara Zagorā dzimuši:
 Bogdans Filovs (Богдан Филов, 1883-1945) — politiķis

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Kategorija:Bulgārijas pilsētas
Kategorija:Stara Zagoras apgabals