Cēsu apriņķis

Cēsu apriņķis (, ) bija administratīva vienība Pārdaugavas hercogistes (1566—1582), Zviedru Vidzemes (1629—1721), Vidzemes guberņas (1721—1918), Baltijas hercogistes (1918), Latvijas SPR (1919), Latvijas Republikas (1918—1940), Latvijas ģenerālapgabala (1941—1944) un Latvijas PSR (1940/1944—1949) sastāvā.

 Pārdaugavas hercogistes sastāvā 
Cēsu apriņķi (distriktu) izveidoja 1566. gadā Pārdaugavas hercogistes teritorijā. Pēc Livonijas kara 1582. gadā apriņķa vietā tika izveidots Cēsu prezidiāts, kuru 1598. gadā pārdēvēja par Cēsu vaivadiju. Tajā ietilpa arī Rīgas pilsēta.

 Zviedru Vidzemes sastāvā 
Apriņķi atjaunoja pēc Altmarkas pamiera (1629) Zviedru Vidzemes sastāvā, taču tā pārvaldes centrs bija Kokneses pils.

 Rīgas guberņas un vietniecības sastāvā 
1783. gada reformā Cēsu apriņķa ziemeļdaļā tika izveidots Valkas apriņķis, bet dienviddaļu pievienoja Rīgas apriņķim.

 Vidzemes guberņas sastāvā 

Cēsu apriņķī ietilpa apriņķa pilsēta Cēsis (Wenden) un 16 draudzes novadi: 
16 draudžu novadi: Āraišu (Arrasch), Bērzaunes (Bersohn), Cesvaines (Seswegen), Cēsu (Wenden), Dzērbenes—Drustu (Serben-Drostenhof), Ērgļu—Ogresmuižas (Erlaa-Ogershof), Jaunpiebalgas (Neuhof, Pebalg-Neuhof), Kalsnavas—Vietalvas (Kalzenau), Lazdonas (Lasdohn), Liepmuižas—Vestienas (Linden-Festen), Liezēres (Löser), Lubānas (Luban), Ļaudonas (Laudohn), Raunas (Ronneburg), Skujenes (Schujen), Vecpiebalgas (Alt-Pebalg, Pebalg-Orrishof).

1913. gadā Cēsu apriņķī bija 62 pagasti un 1 pilsēta:Волостныя, станичныя, сельския, гминныя правления и управления, а также полицейские станы всей России с обозначением места их нахождения. - Киев : Изд-во Т-ва Л. М. Фиш, 1913.

Pilsēta
 Cēsis (Wenden)

 Latvijas Republikas sastāvā 
Brīvvalsts pirmajos gados no jauna izveidoti Briņģu pagasts, Katrīnas pagasts, Oļu-Apeltienes pagasts un Lauteres-Viesienas pagasts.

1921. gadā no Valmieras apriņķa pievienots Raiskuma pagasts.Latvijas Sargs  1920. gada 10. decembris

1924. gadā no Cēsu apriņķa jaunajam Madonas apriņķim tika piešķirti 34 pagasti:

Ar to pašu likumu Cēsu apriņķim pievienoti Druvienas un Lizuma pagasti no Valkas apriņķa, un Lielstraupes, Mazstraupes, Rozbeķu, Stalbes un Unguru pagasti no Valmieras apriņķaLikums par Latvijas teritorijas iedalīšanu apriņķos  Valdības Vēstnesis — 1924. gada 26. jūnijs

1925. gadā tika pārdēvēti vairāki apriņķa pagasti: Brantu pagasts par Launkalnes, Briņģu par Pāvītes, Nēķenu par Taurenes, Rozbeķu par Rozulas, Unguru par Kūduma, Veismaņu par Vaives un Veselauskas par Veselavas pagastu.Latvijas pagastu saraksts  Valdības Vēstnesis — 1925. gada 3. augusts

Sākotnēji Cēsu apriņķis bija 5637,5 km2 liels, bet pēc tam, kad līdz 1925. gadam tā dienvidu daļā tika izveidots Madonas apriņķis, apriņķa platība samazinājās līdz 3239,8 km2. Tas robežojās ar Rīgas, Madonas, Valmieras un Valkas apriņķiem. Apriņķī 1925. gadā bija 7170 apdzīvotu vietu, no tām lielākās: Cēsis, Rauna, Vecpiebalga.


 Teritoriālais iedalījums 1928. gadā 
Cēsu apriņķī bija 1 pilsēta (Cēsis) un 40 pagasti: Baižkalna pagasts, Cēsu pagasts, Cirstu pagasts, Drabešu pagasts, Drustu pagasts, Druvienas pagasts, Dzērbenes pagasts, Ērgļu pagasts, Gatartas pagasts, Jaunpiebalgas pagasts, Jaunraunas pagasts, Jumurdas pagasts, Kārļu pagasts, Katriņas pagasts, Kosas pagasts, Kūduma pagasts, Launkalnes pagasts, Lenču pagasts, Lielstraupes pagasts, Liepas pagasts, Lizuma pagasts, Līvu pagasts, Mārsnēnu pagasts, Mazstraupes pagasts, Ogres pagasts, Pāvītes pagasts, Priekuļu pagasts, Raiskuma pagasts, Rāmuļu pagasts, Rankas pagasts, Raunas pagasts, Rozulas pagasts, Sērmūkšu pagasts, Skujenes pagasts, Stalbes pagasts, Taurenes pagasts, Vaives pagasts, Vecpiebalgas pagasts, Veļķu pagasts, Veselavas pagasts.

Ar 1933. gada rīkojumu Katriņas pagasts tika pievienots Ērgļu pagastam un Pāvītes pagasts — Vecpiebalgas pagastam.Valdības Vēstnesis  1933. gada 31. janvāris

1935. gadā likvidēts Līvu pagasts, sadalot tā teritoriju starp Cēsu un Kārļu pagastiemValdības Vēstnesis  1935. gada 27. jūnijs

1936. gadā Cirstu pagasts pievienots Jumurdas pagastam.Valdības Vēstnesis  1936. gada 16. marts

 Teritoriālais iedalījums 1940. gadā 
1940. gada sākumā Cēsu apriņķī bija 1 pilsēta un 36 pagasti:

 Latvijas PSR sastāvā 

 1941. gada deportācija 
1941. gada jūnija deportācijas laikā Cēsu apriņķī arestēja 524 cilvēkus un izsūtīja uz Krievijas PFSR Gulaga nometnēm vai nometinājuma vietām Sibīrijā. 59 ieslodzītos nošāva, 95 gāja bojā nometnēs citu iemeslu dēļ, savukārt nometinājuma vietās nomira 91 cilvēks. 254 cilvēki sagaidīja atbrīvošanu, par 25 cilvēku likteni nav precīzu ziņu.
Zināms, ka 103 arestētos vīriešus ieslodzīja Sevurallagā, 54 bijušos 24. teritoriālā strēlnieku korpusa virsniekus ieslodzīja Noriļlagā, 16 Usoļlagā, septiņus Vjatlagā, vienu Vosturallagā, bet četrus ieslodzīja dažādos cietumos.
Izsūtīto ģimenes nometināja Krasnojarskas novada Abanas, Ačinskas, Biriļusu, Boļšojulujas, Ilimpejas, Kanskas, Kazačinskas, Kozuļkas, Suhobuzinskas, Tjuhtetas, Turuhanskas rajonos, bet atsevišķus cilvēkus arī Novosibirskas apgabala Bačkaras, Kolpaševas, Parabeļas, Pudinas un Zirjanskas rajonos.Izstāde "1941. gada 14. jūnijs Latvijas apriņķos"

1949. gada 31. decembra administratīvi teritoriālās reformas rezultātā Cēsu apriņķi likvidēja un sadalīja Cēsu, Ērgļu, Gaujienas un Smiltenes lauku rajonos.Latvijas PSR Augstākās Padomes Prezidija dekrēts "Par lauku rajonu nodibināšanu Latvijas PSR sastāvā"

 Skatīt arī 
 Cēsu apriņķa muižu nosaukumi

 Atsauces 

 Ārējās saites 
 Венденский уезд - Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона - т. Va - 1892 - с. 896—899 
 Cēsu apriņķis. Dzīve un darbs. 1937