Tjūringa tests

Vēsture 
Sākotnēji Tjūrings savu testu balstīja uz "imitācijas" spēles, kurā piedalās vīrietis un sieviete, kā arī starpnieks, kura dzimumam nav nozīmes. Katrs atrodas savā istabā. Viņi var sazināties tikai ar rakstiskām zīmītēm. Starpnieks var uzdot jebkādus jautājumus un saņemt atbildes. Spēles mērķis ir tāds, lai vīrietis un sieviete pārliecinātu starpnieku, ka viņi abi ir sievietes. Sieviete deva patiesas atbildes uz jautājumiem, bet vīrietis rakstīja aptuveni šādi: "Neklausieties viņā, es esmu sieviete."

Alans Tjūrings aizdomājās: "Kas notiktu, ja vīrieti šajā spēlē aizvietotu ar skaitļošanas mašīnu?" Tests būtu veiksmīgs, ja pēc piecu minūšu sarunas starpnieks nevarētu atšķirt, ka viņš sarunājas ar skaitļošanas mašīnu, vismaz 30% gadījumu. Ja varētu izveidot skaitļošanas mašīnu, kas tiktu galā ar šādu imitācijas spēli, tad varētu uzskatīt, ka ir radīta domājoša skaitļošanas mašīna. Šīs pārdomas viņš izklāstīja 1950. gadā britu filozofijas žurnālā "Mind" rakstā "Computing machinery and intelligence" (skaitļošanas mašīnas un saprāts).

 Testi 
Tjūrings prognozēja, ka 2000. gadā datori spēs veiksmīgi izturēt šādus testus.

Līdz šim (2006.) vēl nav izveidota tāda datorsistēma, kas spētu iziet testu kā tādu. Ir radītas programmas, kas veido sarunas ilūziju (sarunboti). Oriģinālajā Tjūringa testā starpnieks var uzdot pilnīgi jebkādu jautājumu, kas padara testu ļoti sarežģītu.

Kategorija:Alans Tjūrings
Kategorija:Filozofija
Kategorija:Mākslīgais intelekts