Marksistiskā literatūras kritika

Marksistiskā literatūras teorija un kritika ir plašs un daudzveidīgs virziens literatūras teorijā un kritikā, kas pamatā balstās marksisma ideoloģijā un filozofijā, tā politiskajās un ekonomiskajās teorijās. Lai gan marksistiskās literatūras kritikas aizsākumi meklējami jau 19. gadsimtā marksisma pamatlicēju — Kārļa Marksa un Frīdriha Engelsa — darbos, visspēcīgāko attīstību tā piedzīvoja 20. gadsimtā.

Par 20.gs. rietumu marksistiskās tradīcijas aizsācēju nereti tiek uzskatīts Ģerģs Lukāčs (1885-1971), kas, pamatā pievēršoties saturam, uzskatīja, ka literāri darbi, pat ja autors to neapzinās, atspoguļo politiskās un sociālās struktūras, pretrunas, konfliktus, kādi pastāv sabiedrībā un laikā, kad darbs tiek radīts.

 Nozīmīgākie pārstāvji 

 Teodors Adorno (skat. arī Frankfurtes skola)
 Luijs Altusērs
 Valters Benjamins
 Lisjēns Goldmans
 Terijs Īgltons
 Fredriks Džeimsons
 Ģerģs Lukāčs
 Reimonds Viljamss

 Literatūra 

 Eagleton T. Marxism and Literary Criticism. — London, New York: Routledge, 2002. 
 Īgltons T. Marksisms un literatūras kritika. — Rīga: 1/4 Satori, 2008. 

Kategorija:Literatūras kritika
Kategorija:Marksisms