Helēna Demakova

Helēna Demakova (dzimusi  Rīgā) ir latviešu mākslas zinātniece, mākslas izstāžu kuratore, Latvijas Kultūras ministre (2004—2009) un Latvijas Mākslas akadēmijas docente.

 Dzīvesgājums 
Dzimusi 1959. gadā Rīgā. 1977. gadā beidza mācības Rīgas 3. vidusskolā, 1987. gadā — Latvijas Valsts universitātes filoloģijas fakultātes vācu valodas nodaļā. No 1978. līdz 1982. gadam bija gleznotājas Marinas Ainbinderes privātskolniece, mācījās Latvijas Mākslas akadēmijas trīsgadīgajos sagatavošanas kursos. Strādāja Latvijas Nacionālajā bibliotēkā, bija LU pasniedzēja. No 1996. līdz 1997. gadam Demakova bija Ministru prezidenta padomniece kultūras jautājumos. 2007. gadā Latvijas Kultūras akadēmijā ieguva maģistres grādu.

Iesāka kuratores darbu 1990. gadā ar izstādi “Latvija. 20. gadsimta kūlenis. 1940–1990. gads”. Kopš tā laika galvenā kuratoriskā darbība aptver Latvijas un Baltijas reģiona laikmetīgo mākslu, tās vēsturi padomju laikā un mākslu publiskajā telpā.

 Politiskā darbība 
Bija organizācijas "Klubs-21" biedre, 1998. gadā parakstīja Tautas partijas manifestu. No Tautas partijas saraksta viņu ievēlēja par 7. un 8. Saeimas deputāti. 2004. gada 9. martā Helēna Demakova kļuva par Kultūras ministri Induļa Emša valdībā, un šo pašu amatu viņa saglabāja arī Aigara Kalvīša ministru kabinetā. 2006. gada oktobrī Demakovu ievēlēja par 9. Saeimas deputāti un viņa palika Kultūras ministres amatā arī Kalvīša otrajā valdībā un pēcāk arī Godmaņa vadītajā valdībā.  viņa atkāpās no amata, par iemeslu minot veselības problēmas.No amata atkāpjas kultūras ministre Demakova

Politiskajā darbībā nozīmīgākās iniciatīvas, kas vainagojušās ar rezultātiem, bija Latvijas Nacionālās bibliotēkas celtniecības uzsākšana (2008); programmas “Mantojums 2018” iesākšana, kas paredz savest kārtībā visas valstij piederošās kultūras celtnes ar kultūras pieminekļu funkciju (2006); reģionālo koncertzāļu programmas iesākšana (2007), kuras rezultāts ir Rēzeknes (2013), Cēsu (2014) un Liepājas (2015) koncertzāles uzbūvēšanā; konkursa novadīšana pieminekļa Padomju okupācijas režīma upuriem (2007) izveidei.

Tāpat novadīti vairāki lielizmēra festivāli — “Pārsteidzošā Latvija” (2005, Francija), “Francijas pavasaris” (2007, Latvija), “O!Vācija” — Vācijas kultūras festivāls Latvijā (2008), Latvijas Kultūras festivāls Krievijā (2007./2008.) un Krievijas kultūras festivāls Latvijā (2008).

Kā kultūras ministre noslēdza līgumu ar "ABLV Bank" par topošā Laikmetīgās mākslas muzeja kolekcijas izveidi (2005), tajā pašā periodā izveidots kamerorķestris “Sinfonietta Rīga” (2006), nodibināta Ventspils Rakstnieku un tulkotāju māja (2006); projektā "Trešais tēva dēls" iegūts 16,2 miljonu dolāru liels līdzfinansējums Latvijas publiskajām pašvaldību bibliotēkām informācijas tehnoloģiju un interneta pieejamības apmeklētājiem uzlabošanai no Billa un Melindas Geitsu fonda (2006); uzsākta Latvijas kultūras kanona izveide (2007); nodibināta un atklāta Latvijas Nacionālā mākslas muzeja filiāle Romana Sutas un Aleksandras Beļcovas muzejs (2008); uzsākta laikmetīgās kultūras finansēšana Rīgas Spīķeru kvartālā — Spīķeru koncertzālei un Laikmetīgās mākslas centram kim? (2008); uzsākta un pabeigta Dailes teātra rekonstrukcija.

Globālā finanšu krīze 2008. gadā uz laiku apturēja Rīgas koncertzāles un Laikmetīgās mākslas muzeja projekta virzību, taču pēc tās pārvarēšanas projektu attīstība turpinājās. 2014. gadā Demakova LTV raidījumā Rīta Panorāma sacīja, ka politikā neplāno atgriezties "nekādā gadījumā".

 Cita darbība 
Pēc aiziešanas no politikas Demakova strādāja airBaltic un Rīgas Tūrisma attīstības birojā, bijusi docētāja Latvijas Mākslas akadēmijā. Pēdējā laikā darbojusies kā mākslas zinātniece un izstāžu kuratore.

 Apbalvojumi 
 Triju Zvaigžņu ordeņa komandiere (2014. gada 23. oktobris)
 Francijas valdības visaugstākais apbalvojums kultūras jomā — Francijas komandora pakāpes Ordenis mākslā un literatūrā (Ordre des Arts et des Lettres, 2007)KULTŪRAS MINISTRIJAS GADA PUBLISKAIS PĀRSKATS 2007, 37. lpp.
 Polijas valdības kultūras medaļa "Gloria Artis", sudraba (kā Helena Demakowa, 2005)Gada pārskats 2005, Latvijas Republikas Kultūras ministrija, 29. lpp.

 Nozīmīgākās kūrētās izstādes 
 Sapnis vasaras naktī. Rauma biennale Balticum 94’, Raumas pilsētas muzejs, Somija;
 Piemineklis. Starptautiska izstāde Rīgas pilsētvidē, 1995.;
 Port of Art. Starptautiska izstāde Kotkas pilsētvidē, Somija, 1995.;
 Latvijas daļas kuratore izstādē “Personīgais laiks. Latvijas, Igaunijas un Lietuvas māksla 1945.–1996.” Laikmetīgās mākslas galerija, Zacheta, Varšava un Manēža, Sanktpēterburga, 1996.;
 Latvijas līdzdalības Venēcijas biennālē kuratore: Stāsti, stāstītāji, 1999.; Rīgas astoņsimtgades Burvju flauta, 2001.;
 Baltic security! Āladas lidosta, Stokholma, 2000.;
 2 SHOW, Latvijas un Lietuvas jauno mākslinieku izstāde (kopā ar Kestuti Kuizinu), Viļņa, CAC, 2003.;
 Patstāvīgās mākslas ekspozīcijas kuratore Rīgas Ekonomikas augstskolā, 2005.;
 Dmitrija Gutova lielformāta patstāvīgās instalācijas kuratore, Mākslas muzejs “Rīgas Birža”, 2012., www.rigasbirza.lv
 Tests. Darbi no topošā Laikmetīgās mākslas muzeja kolekcijas, Latvijas Nacionālais mākslas muzejs. 2012.;
 Sveika, galva! Latvijas laikmetīgās mākslas izstāde, Latvijas dzelzceļa vēstures muzejs, 2014.;
 Patība. Latvijas laikmetīgās mākslas vēsture, Latvijas Nacionālā bibliotēka, 2014.–2015.;
 Uzsākta ilgtermiņa publiskās mākslas programma "Māksla publiskā telpā"  Rīgas pilsētvidē sadarbības ar Borisa un Ināras Teterevu fonda ietvaros.

 Nozīmīgākās publikācijas 
 Demakova, Helēna. Gleznotāja Bruno Vasiļevska ideālā pasaule. Rīga: Neputns, 2017.
Patība. Personības ceļā uz laikmetīgo mākslu — Padomju Latvijas 60.–80. gadi; sast. un galv. red. Helēna Demakova. Rīga: Latvijas Republikas Kultūras ministrija, 2011.
 Demakova, Helēna. Nepamanīs. Latvijas laikmetīgā māksla un starptautiskais konteksts/They wouldn’t notice. Latvian contemporary art and the international context. Rīga: Satori, 2010. Latviešu un angļu val.
 Demakova, Helēna. Citas sarunas: raksti par mākslu un kultūru = Different conversations: writings on art and culture. Rīga: Vizuālās komunikācijas nodaļa, LMA, 2002. Latviešu un angļu val.
 Rīgas astoņsimtgades Burvju flauta = Riga 800 Magic Flute: (Venēcijas biennāles, 49. Starptautiskās mūsdienu mākslas izstādes katalogs); kataloga sast., galv. red. Helēna Demakova. Rīga: Latvijas Laikmetīgās mākslas centrs, 2001. Latv. un angļu val.
 Raimonds Staprans: Art of Tranquility and Turbulence. Paul J. Karlstrom; with essays by Helena Demakova, Peter Selz. Seattle. London: University of Washington Press, 2005.
 Demakova, Helēna. Monument revisited. In: Primary documents: a sourcebook for Eastern and Central European art since the 1950s. Ed. by Laura Hoptman, Tomáš Pospiszyl. New York: The Museum of Modern Art, 2002.
 Demakova, Helēna. Apple Harvest or Art in Latvia 1945–1995: Between Personal and Ideological Time. In: Personal Time: Art of Estonia, Latvia and Lithuania 1945–1996. Warsaw; Riga: The Zacheta Gallery; Centrefor Contemporary Art Ujazdowski Castle; Soros Center for Contemporary Arts, 1996.

 Sabiedriskā darbība 
 Rīgas Marsela Prusta biedrības prezidente (kopš 2010);
 Biedrības “Rīgas Laikmetīgās mākslas satura veidošanai” valdes priekšsēdētāja (kopš 2014);
 Biedrības “Baltijas-Melnās jūras alianse” dibinātāja (2008);
 Latvijas Nacionālā mākslas muzeja zinātniskās padomes locekle (kopš 2010);
 Topošā Laikmetīgās mākslas muzeja Starptautiskās ekspertu padomes locekle (kopš 2005);
 Topošā Laikmetīgās mākslas muzeja izveides ekspertu padomes locekle (kopš 2014);
 Latvijas okupācijas muzeja biedrības Goda padomes locekle (kopš 2008);
 Latvijas Mākslinieku savienības biedre (kopš 1989).

 Atsauces 

Kategorija:1959. gadā dzimušie
Kategorija:Rīgā dzimušie
Kategorija:Tautas Partijas politiķi
Kategorija:Latvijas kultūras ministri
Kategorija:7. Saeimas deputāti
Kategorija:8. Saeimas deputāti
Kategorija:9. Saeimas deputāti
Kategorija:Latvijas mākslas zinātnieki
Kategorija:Triju Zvaigžņu ordeņa komandieri