Daugavpils

Daugavpils () ir valstspilsēta Latvijā. Tās kopējā platība ir 72,48 km2 un iedzīvotāju skaits  bija . Tā ir Latvijas otrā lielākā pilsēta pēc Rīgas. Daugavpils atrodas valsts dienvidaustrumos pie Daugavas. Pilsēta atrodas Austrumlatvijas zemienes dienvidaustrumu malā. Pilsētas lielākā daļa atrodas senās Daugavas gultnē, kas tās teritorijā ir šaura. Pilsēta izvietojusies Daugavas abos krastos gan Latgalē, gan Sēlijā. Upes garums pilsētas teritorijā ir aptuveni 16 km. Daugavpils ir Latgales plānošanas reģiona lielākā pilsēta, rūpniecības, izglītības centrs, kā arī nozīmīgs kultūras, sporta un atpūtas centrs. 

Vēstures avotos Daugavpils pirmo reizi minēta 1275. gadā, pilsētas tiesības tai piešķīra 1582. gadā. Līdz 1893. gadam oficiāli lietoja Dinaburgas nosaukumu (no  — "Daugavas pils"), krievu okupācijas laikā īslaicīgi Borisogļebska (; 1656—1667) un Dvinska (1893—1920). 1956. gadā Daugavpilij pievienoja Grīvas pilsētu Daugavas kreisajā krastā.

Padomju okupācijas gados 1940.—1991. gadā Daugavpils bija stipri rusificēta.[https://okupacijaszaudejumi.lv/content/files/2024_Janis_Riekstins_Latvijas_parkrievosana_1940-1990(1).pdf Jānis Riekstiņš. Latvijas pārkrievošana
1940-1990. Izvilkumi no LKP Daugavpils pilsētas komitejas sekretāra E. Mūkina runas – par Latvijas austrumu rajonu rusifikāciju – LKP CK 1953. gada 22.-23. jūnija plēnumā Pēc PSRS sabrukuma etnisko krievu īpatsvars samazinājās zem 50 procentiem.

Pašreizējais Daugavpils pilsētas domes priekšsēdētājs ir Andrejs Elksniņš. Daugavpils domē ir 15 deputāti, kas pašvaldību vēlēšanās tiek ievēlēti uz četriem gadiem. Pilsētā darbojas Daugavpils Universitāte, vairāku Rīgas augstskolu filiāles, 7 arodskolas un 16 vispārizglītojošās skolas. Daugavpilī atrodas Krievijas Federācijas un Baltkrievijas Republikas ģenerālkonsulāti.

 Vēsture 

Daugavpilij tās vēsturē bijuši dažādi nosaukumi: Dinaburga (1275—1893), Borisogļebska (1656—1667) un Dvinska (1893—1920).
Senākā Daugavpils atradās tagadējā Naujenes pilskalnā, kas kontrolēja tirdzniecības ceļus pa Daugavu un pakļāvās Jersikas ķēniņam Visvaldim. Pilskalnā 1275. gadā uzcelta Livonijas ordeņa Dinaburgas pils. 1558. gadā ar nolūku aizņemties naudu karam ar Krieviju Livonijas ordenis ieķīlāja pili Polijas karalim un Lietuvas dižkungam Sigismundam II Augustam un 1566. gadā Dinaburga pēc Polijas—Lietuvas ūnijas noteikumiem kļuva par Pārdaugavas hercogistes apriņķa centru.

Livonijas kara laikā Krievijas cars Ivans IV iekaroja un 1577. gadā pilnībā sagrāva seno Dinaburgas pili un lika uzcelt jaunu cietoksni tagadējās Daugavpils vietā. Pēc Jamzapoļskas miera līguma nosacījumiem 1582. gadā Krievija atteicās no Dinaburgas, tajā pašā gadā pie cietokšņa izveidotā pilsēta ieguva Magdeburgas tiesības. 1656.—1667. gadā Otrā Ziemeļu kara laikā Krievijas cars Aleksejs Mihailovičs ieņēma pilsētu un lika pārdēvēt to par Borisogļebsku. Pēc Andrusovas pamiera noslēgšanas Dinaburgu atguva Polijas-Lietuvas kopvalsts un 1677. gadā tā kļuva par Inflantijas vaivadijas administratīvo centru, Inflantijas seimiku sanākšanas vietu un Latgales-Piltenes bīskapu rezidenci. 1772. gadā Latgali pēc pirmās Polijas dalīšanas pievienoja Krievijas Pleskavas guberņai, bet 1796. gadā pievienoja Baltkrievijas guberņai. 1802. gadā Dinaburga kļuva par Vitebskas guberņas apriņķa pilsētu. Sakarā ar Napoleona uzbrukuma draudiem 1810.—1833. gadā tika uzcelts jauns Daugavpils cietoksnis.

1836. gadā caur Dinaburgu izbūvēja Pēterburgas-Varšavas šoseju, 1860. gadā Pēterburgas—Varšavas dzelzceļa līniju. Baltijas pārkrievošanas periodā 1893. gadā Krievijas ķeizars Aleksandrs III Romanovs pavēlēja Dinaburgu pārdēvēt par Dvinsku.

Latgales atbrīvošanas operācijas laikā, pēc Daugavpils kaujām 1920. gadā pilsētu atbrīvoja no lieliniekiem un tā ieguva Daugavpils vārdu.

Latvijas okupācijas laikā 1940. gada 17. jūnijā pilsētu no Grīvas puses ieņēma Padomju Savienības karaspēks, bet 1941. gada jūnijā pilsētu ieņēma nacistiskās Vācijas karaspēks. 1944. gada 27. augustā Daugavpili atkal ieņēma Sarkanā armija un līdz 1944. gada oktobrim tajā atradās dažas Latvijas PSR pārvaldes iestādes. Kauju laikā tika iznīcināti 52% pilsētas ēku.

1956. gadā Daugavpilij pievienoja līdz tam patstāvīgo Grīvas pilsētu. 1989. gadā atklāja Daugavas abus krastus savienojošo Vienības tiltu.

 Ģeogrāfija 

 Cilvēka ģeogrāfija 

Pilsētas galvenā (arī pēc teritorijas lielākā) daļa atrodas Daugavas labajā krastā — starp upi un Lielo Stropu ezeru zemā līdzenumā. Pilsētas administratīvā teritorija ir sadalīta vairākos mikrorajonos. Daugavas labajā krastā atrodas 20 mikrorajoni (tai skaitā pilsētas vēsturiskais centrs un Daugavpils cietoksnis). Daugavpils dzelzceļa stacija atrodas 218 km attālumā no Rīgas, savukārt attālums līdz Rīgai pa  ir 232 km. Attālums līdz Lietuvas robežai ir 25 km, līdz Baltkrievijas robežai 35 km, bet līdz Krievijas robežai 120 km.

 Pilsētas daļas 
Daugavpils pilsētas teritorija nosacīti iedalīta 25 daļās jeb apkaimēs, no kuriem 20 atrodas Daugavas labajā krastā, bet pieci — kreisajā. Kalkūnu apkaime ir eksklāvs Augšdaugavas novada teritorijā.

 Dabas ģeogrāfija 

Pamatiežu ieliektā virsma, ko veido vairāk nekā 300 miljonu gadu veci vidus un augšdevona sistēmas smilšakmeņi atrodas 250 m dziļumā. Pamatiežiem uzgulsnējušies kvartāra sistēmas ieži, kuru veidošanās ir bijusi saistīta ar ģeoloģiskajiem procesiem un Daugavas ielejas attīstību. Uz ziemeļiem no Daugavas veidojušies limnoglaciālie nogulumi un eolie nogulumi — smilts, kā arī atsevišķās teritorijas daļās kūdra. Pilsētas dienvidu daļā abpus Daugavai izgulsnējušies aluviālie nogulumi — smilts, grants un aleirīti, kā arī ledus laikmeta beigu posma limnoglaciālie māli, kurus izmantoja, būvējot pilsētu vairāku gadsimtu garumā. Māla slāņi atrodas tieši zem grunts, vietām pat 3 m dziļumā.

Zeme zem ūdeņiem Daugavpils pilsētā aizņem 921,1 ha jeb 13% no pilsētas teritorijas. Ūdensobjekti ietilpst Daugavas baseina apgabalā. Lielākā pilsētas ūdenstece Daugava tek pilsētas dienvidu daļā (~16 km), sadalot pilsētu divās daļās. Pilsētā upes gultnes platums ir no 200 līdz 220 m, bet pavasara palu laikā var palielināties no 300 līdz 360 m. No Daugavas upes hidroloģiskā režīma atkarīgas citas mazākas upes, kuras tek Daugavpils administratīvajā teritorijā un ietek Daugavā (Laucesas un Šuņicas upe). Pilsētā atrodas vairāki ūdensobjekti — ezeri un mākslīgās ūdenstilpes: Lielais Stropu ezers, kas pa kanālu saņem ūdeni no Mazā Stropu ezera, kurš atrodas pilsētas ziemeļaustrumu pierobežā. Vēl pilsētas teritorijā atrodas Šuņezers, Zirgezers, Platinkas (Plotičku) ezers, Gubiščes ezers, Stropiņš (Stropoka ezers), Lielais un Mazais Trikātes ezers.

Meži izvietoti ziemeļu daļā — Mežciema rajonā, Stropu, Križu rajonā un pilsētas austrumu rajonā — Ruģeļu, Čerepovas mežu masīvs. Pilsētas ziemeļu teritorijā esošie meži tālāk pāriet Līksnas un Naujenes pagastu teritorijās. Mežu kopējā platība pilsētas administratīvajās robežās ir 1630 ha, no kuriem aptuveni 300 ha ir fizisko personu īpašumā pēc to īpašuma tiesību atjaunošanas. Pilsētas meži pēc sugu sastāva, galvenokārt, ir jauktie skuju koku meži (egle, priede), nedaudz lapu koki. Mežu teritorijās sastopamas atsevišķas retu koku, floras un faunas ekosistēmas. Pilsētas teritorijā, vadoties pēc Bioloģijas institūta 1985. gadā izdotās grāmatas, bija konstatētas 898 reti sastopamas augu sugas. Daugavpils cietokšņa fortos ziemo retas sikspārņu sugas. No sikspārņu aizsardzības viedokļa Daugavpils fortiem ir izcila nozīme ne tikai Latvijas, bet arī Eiropas mērogā. Visas 5 Daugavpils fortos konstatētās sikspārņu sugas ir aizsargājamo sugu sarakstā.

 Klimats 
Daugavpils pilsēta atrodas mērenā klimata ietekmē. Novērojamas samērā vēsas vasaras un mērenas ziemas, kad sals mijas ar atkalām. Pilsētas atrašanās vieta nosaka to, ka pilsētā ir kontinentālāks klimats, salīdzinot ar pārējo valsts teritoriju. Ziemas ir aukstākas un vasaras karstākas. Aukstākais mēnesis ir janvāris, bet siltākais mēnesis ir jūlijs, vidējais bezsala periods ir 143 dienas. Visaugstākā reģistrētā gaisa temperatūra Daugavpils novērojumu stacijā ir +35,1 ºC, kas novērota 1959. gada 13. jūlijā. Savukārt viszemākā gaisa temperatūra (-43,2 ºC) reģistrēta 1956. gada 8. februārī, kas ir Latvijā zemākā reģistrētā temperatūra.

Puse no visām gada dienām pilsētā ir mākoņainas, galvenokārt, no novembra līdz februārim. Mazāk mākoņu ir no aprīļa līdz jūlijam. Mēnesis ar vislielāko relatīvo mitrumu ir novembris, bet mēnesis ar vismazāko relatīvo mitrumu ir maijs. Lietainākais mēnesis ir jūlijs, bet sausākais — aprīlis.

Pilsētā valdošie ir dienvidrietumu vēji, rietumu — ap 20%, dienvidu — 14%. Ziemā pārsvarā pūš dienvidu rumbu vēji. Pavasarim raksturīgi ziemeļaustrumu vēji, maijā līdz 17%. Vasarā visvairāk pūš rietumu vēji, bet rudenī dienvidrietumu vēji. Vējainākie mēneši ir janvāris un decembris, un tas galvenokārt pūš no dienvidrietumiem (janvārī) un dienvidiem (decembrī). Normas periodā mierīgākais vējš ir jūlijā un augustā. Vidējais īpaši vējaino dienu (vairāk par 14 m/s) skaits ir 14 dienas gadā, bet vislielākais vējaino dienu skaits — 30.{{Laikapstākļu kaste
|location = Daugavpils
|metric first = Yes
|single line = Yes
|Jan high C = -2.7
|Feb high C = -1.8
|Mar high C = 3.5
|Apr high C = 11.4
|May high C = 17.1
|Jun high C = 20.4
|Jul high C = 22.8
|Aug high C = 21.4
|Sep high C = 16.3
|Oct high C = 9.2
|Nov high C = 3.9
|Dec high C = 0
|year high C = 9.8
|Jan low C = -6.8
|Feb low C = -7.1
|Mar low C = -3.5
|Apr low C = 2.2
|May low C = 7.9
|Jun low C = 12
|Jul low C = 14.8
|Aug low C = 13.9
|Sep low C = 9.7
|Oct low C = 4.3
|Nov low C = 0.6
|Dec low C = -3.3
|year low C = 1.3
|Jan precipitation mm = 52
|Feb precipitation mm = 46
|Mar precipitation mm = 47
|Apr precipitation mm = 49
|May precipitation mm = 71
|Jun precipitation mm = 84
|Jul precipitation mm = 87
|Aug precipitation mm = 84
|Sep precipitation mm = 67
|Oct precipitation mm = 65
|Nov precipitation mm = 55
|Dec precipitation mm = 52
|year precipitation mm = 633
|source 1 = Climate Data <ref name=eather1>

 Iedzīvotāji 

Pirmie precīzie dati par iedzīvotāju skaitu Daugavpilī ir no tā laika, kad pilsētu kopā ar Latgali pēc Polijas dalīšanas pievienoja Krievijas impērijai. 1784. gadā pilsētā dzīvoja 3573 iedzīvotāji, no kuriem gandrīz puse — 1540 bija ebreji. Latgalē un Sēlijā ebreji un krievu vecticībnieki sāka ieceļot 17. gadsimtā.

Straujš iedzīvotāju skaita pieaugums pilsētā sākās 19. gadsimta otrajā pusē, sevišķi pēc dzelzceļa līniju Pēterburga—Varšava un Rīga—Orla atklāšanas 1860. gados, kad Daugavpils kļuva par svarīgu dzelzceļa mezglu, kurā krustojās 5 lielākas dzelzceļa līnijas. 20 gados no 1840. gada iedzīvotāju skaits bija dubultojies, bet 50 gados no 1863. gada līdz 1913. gadam tas pieauga piecas reizes. 
Pirmajā pasaules karā Daugavpili izpostīja, un tās iedzīvotāju skaits saruka četrkārt. Kaujas frontes tiešā tuvuma dēļ jau kara sākumā daļu iedzīvotāju no pilsētas izraidīja, bet liels vairums iedzīvotāju atstāja pilsētu labprātīgi. Pēc kara postījumiem tā tomēr atjaunojās kā svarīgākais dienvidaustrumu Latvijas saimnieciskais, kulturālais un administratīvais centrs, un strauji palielinājās latviešu īpatsvars. 

Otrā pasaules kara gados iedzīvotāju skaits samazinājās. 1944. gadā liela daļa pilsētas tika nopostīta. Pēc Otrā pasaules kara bija vērojams liels iedzīvotāju mehāniskais pieaugums un pilsētas etniskais sastāvs būtiski mainījās. Pilsētā noritēja lielu rūpnīcu celtniecība, un lielākā daļa strādnieku bija iebraucēji no Baltkrievijas un Krievijas, bet latvieši bieži aizbrauca uz citiem Latvijas novadiem. Grīvas pievienošana 1953. gadā kopējo Daugavpils iedzīvotāju skaitu būtiski nemainīja. 20. gadsimta beigās samazinājās ebreju īpatsvars, jo notika ebreju emigrācija uz Izraēlu.

Pēc iedzīvotāju skaita Daugavpils ir otra lielākā Latvijas pilsēta aiz Rīgas. 2023. gadā pilsētā bija 78 850 iedzīvotāju. 92% no pilsētas iedzīvotājiem dzīvo Daugavas labā krasta dzīvojamajās apkaimēs. Visblīvāk apdzīvotās apkaimes ir Jaunbūve, Jaunā Forštate un Ķīmija. Pēdējās desmitgades Daugavpils iedzīvotāju skaita dinamika ir negatīva, novērojama iedzīvotāju skaita samazināšanās tendence par ~2% gadā, visstraujāk samazinās darbspējīgajā vecumā esošo cilvēku skaits. Iedzīvotāju skaita samazināšanos ietekmē gan negatīvais dabiskais pieaugums, gan augstā iedzīvotāju ārējā migrācija uz ārvalstīm darba meklējumos.

Pēc Centrālās statistikas pārvaldes datiem 2012. gadā Daugavpilī bija piereģistrēti 68 916 Latvijas pilsoņi (75,8% no kopējā skaita), 16 909 Latvijas nepilsoņi (18,6%) un 4282 Krievijas Federācijas pilsoņi (4,7%). Savukārt 2025. gadā bija piereģistrēti 63 125 Latvijas pilsoņi (80,8%), 10 181 Latvijas nepilsoņi (13,0%) un 3518 Krievijas pilsoņi (4,5%):Iedzīvotāji pēc valstiskās piederības reģionos un valstspilsētās gada sākumā

 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 2021 2022 2023 2024 2025 2026 2027 Latvijas pilsoņi(īpatsvars) 68 916(75,8%) 67 657 66 437 66 058 65 452 64 816 64 272 64 059 64 138 63 684 62 889 63 519 63 294 63 125(80,8%) 					  Latvijas nepilsoņi(īpatsvars) 16 909(18,6%) 16 374 15 371 14 704 14 101 13 554 12 969 12 503 12 107 11 678 11 130 10 849 10 503 10 181(13,0%) Krievijas pilsoņi(īpatsvars) 4 282(4,7%) 4 254 4 546 4 726 4 730 4 678 4 624 4 583 4 463 4 299 4 118 3 864 3 723 3 518(4,5%) 

 Etniskais sastāvs 
1897. gadā Daugavpilī lielākās etniskās grupas bija ebreji (46%), krievi (30%) un poļi (16%), bet latviešu īpatsvars bija tikai 1,8%,
1925. gadā latvieši bija 27% no iedzīvotāju kopskaita, dzīvoja arī 19% poļu, 17% krievu, 3% ukraiņu, 1% vāciešu. 1935. gadā latviešu īpatsvars bija 33,6%, bet ebreju 24,6%, krievu 20,4% un poļu 18,2%.
 Iedzīvotāju etniskais sastāvs Daugavpilī 2025. gadā.Iedzīvotāju skaits un īpatsvars pēc tautības reģionos, valstspilsētās un novados gada sākumā — Teritoriālā vienība, Tautība, Laika periods un Mērvienība. Centrālās statistikas pārvaldes datubāzes dati 2025. gada 24. jūnijā.kopā 78112 Tautība Procenti Iedz. skaits Latvieši 21,4% 16 710 Krievi 46,7% 36 471 Poļi 12,9% 10 111 Baltkrievi 6,8% 5 316 Ukraiņi 2,3% 1 770 Lietuvieši 0,8% 641 Romi (čigāni) 0,5% 372 Ebreji 0,2% 136 Igauņi 0,02% 19 Cita vai neizvēlēta 8,4% 6566

 Ievērojami cilvēki 
Daugavpilī vai Daugavpils apkārtnē dzimuši:

 Anatols Abragams (1914–2011), fiziķis
 Andris Ambainis (1975), matemātiķis;
 Gunārs Bērziņš (1927—1999), karikatūrists;
 Pēteris Bolšaitis (1937—2021), latviešu ķīmiķis, sabiedriskais darbinieks, tulkotājs un mecenāts;
 Aleksandrs Cauņa (1988), futbolists;
 Gundars Celitāns (1985), volejbolists;
 Boriss Cilevičs (1956), fiziķis, matemātiķis un politiķis;
 Ilmārs Dzenis (1931—2025), trimdas latviešu dziedātājs;
 Movša Feigins (1908—1950), šahists;
 Gžegožs Fitelbergs (1879—1953), diriģents, komponists un vijolnieks;
 Romualds Gibovskis (1962), skulptors, gleznotājs;
 Henrihs Graftio (1869—1949), inženieris-enerģētiķis, akadēmiķis;
 Ēriks Grigjans (1964), futbolists;
 Anastasija Grigorjeva (1990), cīkstone;
 Aleksandrs Isakovs (1973), futbolists;
 Aleksandrs Janeks (1891—1970), ķīmiķis, filozofs
 Māris Jass (1985), hokejists;
 Kanstancins JezavitavsKonstantīns Jezovitovs . lcb.lv. (1893—1946), sabiedriskais un politiskais darbinieks;
 Dmitrijs Jurkevičs (1987), vieglatlēts;
 Meletijs Kaļistratovs (1896—1941), sabiedrisks un politisks darbinieks;
 Nikolajs Katiševs (1900—1978), armijas un latviešu leģiona virsnieks;
 Igors Kazanovs (1963), vieglatlēts;
 Johans Klapje de Kolongs (1838—1901), inženieris un izgudrotājs;
 Aleksandrs Kovaļevskis (1840—1901), embriologs;
 Anatolijs Kreipāns (1960), žurnālists;
 Ābrams Īzaks Kūks (1865—1935), pirmais Britu Palestīnas galvenais rabīns;
 Vilhelms Lapelis (1961), bīskaps;
 Jānis Lucāns (1937), Latvijas Augstākās Padomes un 5. Saeimas deputāts;
 Ivans Lukjanovs (1987), futbolists;
 Oļegs Maļuhins (1969), sportists;
 Solomons Mihoelss (1890—1948), aktieris, režisors un politisks darbinieks;
 Jevgeņijs Millers (1867—1939), armijas ģenerālis;
 Pauls Mincs (1868—1941), jurists un politiķis;
 Vladimirs Mincs (1872—1945), ķirurgs un sabiedriskais darbinieks;
 Miroslavs Mitrofanovs (1966), politiķis un žurnālists;
 Jurģis Pučinsks (1973), futbolists;
 Vladislavs Raginis, Polijas armijas virsnieks, kritis Polijas kampaņas laikā;
 Marks Rotko (1903—1971), gleznotājs;
 Alfrēds Rubiks (1935), politiķis;
 Artjoms Rudņevs (1988), futbolists;
 Māris Smirnovs (1976), futbolists;
 Oskars Stroks, (1893—1975), komponists;
 Venta Vecumniece (1927—2017), aktrise un režisore;
 Valdis Zeps (1932—1996), valodnieks, profesors un rakstnieks.

 Saimniecība 
Lielākie Daugavpilī reģistrētie uzņēmumi pēc apgrozījuma 2020. gadā bija Daugavpils lokomotīvju remonta rūpnīca, Latvijas Maiznieks, reģionālā slimnīca, Axon Cable elektrovadu un kabeļu rūpnīca, sintētisko šķiedru ražotne Nexis Fibers, daudznozaru uzņēmums Lagron, mašīnbūves un elektronikas uzņēmums "Zieglera mašīnbūve".Lursoft. Uzņēmumi ar lielāko apgrozījumu pa gadiem

 Transports 

Sabiedriskā transporta pakalpojumus veic pašvaldības uzņēmums A/S "Daugavpils satiksme", pilsētā ir daudzi autobusu, tramvaju un minibusu maršruti.
Tramvaju satiksmi Daugavpilī atklāja .

 Sports 
Daugavpilī ir bāzēts Latvijas futbola Virslīgas klubs BFC Daugavpils, kas mājas spēles aizvada "Celtnieka" stadionā. Iepriekš Daugavpilī bija bāzēts arī klubs Dinaburg, kas vairākkārt izcīnījis vietu labāko četriniekā, bet FC Daugava 2012. gadā kļuva par Latvijas čempioniem.

Tāpat Daugavpilī ir bāzēta Polijas pirmās spīdveja līgas (otra valsts spēcīgākā spīdveja līga pēc Polijas Ekstralīgas) klubs "Lokomotīve". Daugavpilī notikuši vairāki Speedway Grand Prix posmi. Par pirmās Latvijas Grand Prix izcīņas uzvarētāju 2006. gadā kļuva leģendārais amerikānis Gregs Henkoks. 2014. gada Latvijas Grand Prix izcīņā Latviju pārstāvošais Ķasts Puodžuks izcīnīja 5. vietu, kas ir labākais Latvijas sportistu sasniegums Speedway Grand Prix.

Daugavpilī bāzēta Latvijas čempionātā hokejā komanda HK Dinaburga. No 2005. līdz 2012. gadam pilsētā bāzēta bija DHK Latgale, kas savas pastāvēšanas laikā piecas reizes sasniedza Latvijas čempionāta pusfinālu.

 Apskates objekti 
 Daugavpils cietoksnis
 Marka Rotko muzejs
 Daugavpils Mārtiņa Lutera evaņģēliski luteriskā baznīca
 Daugavpils Jaunavas Marijas Bezvainīgās Ieņemšanas Romas katoļu baznīca
 Daugavpils Svētā Nikolaja vecticībnieku baznīca
 Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Daugavpilī
 Daugavpils Olimpiskais centrs

 Attēlu galerija 

 Atsauces 

 Ārējās saites 

 Daugavpils pilsētas pašvaldības vietne
 Dinaburgas cietokšņa Dokumentācijas centrs
 Dinaburgas cietoksnis
 Daugavpils uzņēmumu katalogs
 Sergeja Prokudina-Gorskia Daugavpils (Dvinskas) krāsainās fotogrāfijas 
 Vienības Laukums Daugavpilī Straume (WebCam), balticlivecam.com

Kategorija:Latgale
Kategorija:Sēlija