Aļģirds

Aļģirds, arī Oļģerts (, , ; dzimis ap , miris  maija beigās) bija Lietuvas dižkunigaitijas valdnieks kopā ar savu brāli Ķēstuti laikā no 1345. līdz 1377. gadam. Līdzās viņa tēvam Ģediminam Aļģirds tiek uzskatīts par vienu no izcilākajiem Lietuvas valdniekiem. Aļģirds pakļāva daļu līdz tam Zelta Ordas pārvaldē esošo kņazu valstu, paplašinot Lietuvas robežas tagadējās Krievijas un Ukrainas teritorijās.

 Vārda cilme 
Personvārds Aļģirds ir cēlies no vārdu saknēm al- (aliai "viss") + gird- (girdėti, girdas "dzirdētais") — "visu dzirdošais" vai "viszinis".www.vardai.org
Pēc cita uzskata viņa vārda pirmā daļa al- nozīmē "alga" un viss vārds nozīmē "algu dzirdošais" vai "algu zinošais".

 Dzīvesgājums 
Aļģirds piedzima ap 1296. gadu kā sava tēva Ģedimina trešais dēls no viņa otrās laulības ar Smoļenskas kņaza meitu Olgu Vsevolodovnu. 1318. gadā viņš apprecēja Vitebskas kņaza Jaroslava Vasiļjeviča meitu Mariju un apmetās uz dzīvi Usvjatas pilī (tagad — Pleskavas apgabala dienvidos), bet pēc sievastēva nāves kļuva par Vitebskas kņazu (1323). 1341. gadā Pleskavas veče uzaicināja viņu aizstāvēt pilsētu pret Livonijas ordeņa uzbrukumu, pēc tam viņa dēls Andrejs kļuva par Pleskavas kņazu.

Kad pirms savas nāves Ģedimins 1341. gadā sadalīja savus valdījumus saviem septiņiem dēliem kā dalienas kņazistes, Aļģirds ieguva savā valdījumā Krēvas pilsnovadu, viņa brālis Ķēstutis Traķu un Grodņas pilsnovadus, bet Jaunutis apmetās Viļņas pilī tēva galvaspilsētā.

1345. gadā Aļģirds noslēdza savienību ar savu jaunāko brāli Ķēstuti un ar viņa palīdzību atņēma Viļņu Jaunutim, vietā piešķirot Zaslavļas pili pie Minskas.
1345. gada ziemā Aļģirds kopā ar Ķēstuti iebruka Zemgalē, ieņēma Tērvetes pili un aizdedzināja Jelgavas pili, bet 1346. gadā nopostīja Mežotni. Karagājiena laikā viņš Siguldā ticies ar līvu ievēlēto ķēniņu (regem constitutum), kas piedāvājis militāru sadarbību, taču Aļģirds atbildējis: "Zemniek, tu nebūsi te karalis," un pavēlējis viņam nocirst galvu.Indriķis Šturms. Latvijas vēsture 1290-1500. Rīga, Daugava, 1997. 400 lpp.

1349. gadā izcēlās karš starp Lietuvu un Poliju (Volīnijas dēļ). Lai gan poļi iekaroja teritorijas Volīnijas rietumdaļā, lielākā daļa Volīnijas palika Lietuvas kontrolē. 1350. gadā Aļģirds apprecējās otro reizi ar Tveras kņaza Aleksandra Mihailoviča meitu Juliānu (Uļjanu). 1355. gadā Aļģirds ieņēma Čerņihivas kņazu galvaspilsētu Brjansku un sadalīja šo valdījumu starp saviem radiniekiem.

1362. gadā pie Dienvidbugas pietekas Siņuhas (Синюха) notika Lietuvas karaspēka kauja pie Siņuhas ar tatāriem, kas tiek uzskatīts par vienu no lielākajiem Aļģirda militārajiem panākumiem. Šajā kaujā Zelta Ordas karaspēks tika sakauts, un Lietuva pakļāva Podoliju, Kijivu un uz kādu laiku arī stepes Melnās jūras piekrastē tagadējās Odesas apkārtnē. Laikā no 1368. līdz 1372. gadam Aļģirds organizēja trīs karagājienus uz Maskavu (1368., 1370. un 1372. gadā), lai atbalstītu savu sievastēvu, Tveras kņazu Mihailu. Pēc trīs dienu aplenkuma Maskavas kremli Aļģirds tomēr nespēja ieņemt.

Aļģirds nomira 1377. gada 24. maijā, valsti atstājot savam dēlam Jagailim. Pēc senas baltu pagānu tradīcijas viņa līķi sadedzināja pilnā kaujas ietērpā kopā ar 18 kaujas zirgiem pie Maišagalas pils (netālu no Viļņas).

 Aļģirda bērni 

No pirmās laulības ar Vitebskas kņaza Jaroslava Vasiļjeviča meitu Mariju :
 Andrejs (ap 1328 — 1399) — Pleskavas un Polockas kņazs
 Dmitrijs (ap 1329 — 1399) — Brjanskas kņazs
 Vladimirs (ap 1330 — pēc 1386) — Kijivas kņazs
 Konstantīns (ap 1331 — 1398) — Čerņihivas kņazs
 Fjodors (ap 1332/1333 — ap 1394) — Ratno un Kobrinas kņazs
 Agripīna (ap 1334—1393) — Gorodecas-Suzdaļas kņaza Borisa Konstantinoviča sieva.

No otrās laulības ar Tveras kņaza Aleksandra meitu Juliānu (Ульяна Цьвярская, 1377—1393):

 Jagailis (Vladislavs) — Polijas karalis
 Šķirgailis (Ivans) — Kijivas kņazs
 Koributs (Dmitrijs) — Novgorodas-Severskas un Čerņihivas kņazs
 Karigailis (Kazimirs, Konstantīns) — Mstislavas kņazs
 Lungvēnijs (Semjons) — Novgorodas kņazs, vēlāk Mstislavas kņazs
 Vigands (Fjodors, Aleksandrs) — Kernaves kņazs
 Švitrigailis (Jēkabs, Boļeslavs) — Lietuvas dižkunigaitis
 Kenna (mirusi 1368) — Polijas valdnieka Kazimira sieva
 Helēna
 Fedora
 Marija
 Aleksandra
 Efīmija
 Efrosīnija

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Kategorija:1296. gadā dzimušie
Kategorija:1377. gadā mirušie
Kategorija:Ģedimina dinastija
Kategorija:Lietuvas dižkunigaiši