Skandijs

Skandijs ir ķīmiskais elements ar simbolu Sc un atomskaitli 21. Tas ir ļoti reti sastopams, izkliedēts pārejas metāls un nelielos daudzumos ir sastopams dažādos minerālos. Skandijs ir pirmais d elements periodiskajā sistēmā — tā atomā elektroni sāk aizpildīt d līmeni trešajā čaulā. Skandiju iegūst metalotermiski vai elektrolizējot skandija hlorīda kausējumu. Savienojumos skandijs lielākoties ir trīsvērtīgs, ar oksidēšanas pakāpi +3.

 Izotopi 
Dabā ir sastopams tikai viens stabils skandija izotops — skandijs-45. Ir zināmi vēl seši nestabili izotopi, kuri ir iegūti tikai laboratorijās.

 Iegūšana 
Ik gadu kopējā iegūtā skandija masa ir ap 50 kilogramiem. Nav zināms, cik potenciāli ir iespējams iegūt pavisam kopā. Tīrā veidā skandiju dabā atrast nevar. Tas ir sastopams aptuveni 800 minerālos. No tiem nozīmīgākais ir tortveitīts ((Sc,Y)2Si2O7). Otrs nozīmīgākais skandija iegūšanas avots ir urāna rūdās.

 Izmantošana 
Skandijs ir reti sastopams metāls, bet tomēr mājas apstākļos to var atrast krāsu televizoros, fluorescējošajās spuldzēs un ekonomiskajās spuldzēs. Skandiju lieto galvenokārt sakausējumiem ar alumīniju un dzīvsudraba spuldzēs, kā piedevu pie luminofora, lai uzlabotu gaismas spektrālo sastāvu. Skandijam nav bioloģiska loma dzīvības procesos uz Zemes.

 Vēsture 
Ķīmisko elementu skandiju 1879. gadā atklāja zviedru ķīmiķis Larss Fredriks Nilsons. Viņa vadītā zinātnieku grupa šo elementu atklāja euksenīta un gadolinīta minerālos, kas ir sastopami tikai Skandināvijā. Tādēļ elementa nosaukums ir radies no latīņu vārda Scandia, kas nozīmē "Skandināvija". Tomēr tikai 1960. gadā tika iegūts skandijs, kura tīrība bija 99%.

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Kategorija:Ķīmiskie elementi
Kategorija:Metāli