Anatolijs Gorbunovs

Anatolijs Gorbunovs (dzimis ) ir latviešuLatvijas PSR Augstākās Padomes Deputāti, Rīga, Galvenā enciklopēdiju redakcija: 1985, 106. lpp. politiķis, Latvijas Republikas Augstākās Padomes priekšsēdētājs (1990—1993).

 Dzīvesɡājums 
Dzimis 1942. gada 10. februārī Pildas pagastā zemnieka Valeriāna Gorbunova ģimenē. Mācījās Rīgas celtniecības tehnikumā,Anatolijs Gorbunovs: Kad domāju par to, kas notiek Latvijā, man ir kauns Elita Veidemane, nra.lv 2025. ɡada 14. augustā no 1959. gada strādāja Nīkrāces padomju saimniecībā, vēlāk studēja Rīgas Politehniskajā institūtā, kur bija komjaunatnes sekretārs. Pēc RPI beigšanas 1970. gadā bija Rīgas pilsētas Kirova rajona komjaunatnes komitejas pirmais sekretārs, no 1974. gada Latvijas Komunistiskās partijas (LKP) Kirova rajona nodaļas vadītājs, vēlāk pirmais sekretārs.

1978. gadā beidza mācības PSKP CK Sabiedrisko zinātņu akadēmijā, no 1982. gada bija LKP Rīgas pilsētas komitejas sekretārs, no 1984. gada LKP CK administratīvo orgānu nodaļas vadītājs.
1987. gadā, ieņemdams LKP CK sekretāra amatu ideoloģijas jautājumos, sabiedriskajos medijos nosodīja Latvijas Cilvēktiesību aizsardzības grupas Helsinki 86 ziedu nolikšanu 1987. gada 14. jūnijā un 23. augustā pie Brīvības pieminekļa Rīgā. 
No 1988. līdz 1990. gadam Gorbunovs bija Latvijas Komunistiskās partijas CK sekretārs, no 1989. ɡada Latvijas PSR Augstākās Padomes Prezidija priekšsēdētājs. Šajā amatā būdams, viņš atbalstīja Latvijas Tautas frontes izveidi un no 1990. līdz 1993. gadam pildīja Latvijas Republikas Augstākās Padomes priekšsēdētāja pienākumus, tādējādi bija pirmais Latvijas Republikas valsts vadītājs pēc neatkarības atjaunošanas. 

1993. gadā Gorbunovs bija viens no partijas "Latvijas ceļš" dibinātājiem, 1993.—1995. gadā 5. Saeimas priekšsēdētājs.
No 1995. līdz 2002. gadam bija ievēlēts 6. un 7. Saeimā no "Latvijas ceļa" un ieņēma dažādus amatus. A. Šķēles pirmajā kabinetā bija vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrs. A. Šķēles otrajā kabinetā bija vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrs. G. Krasta kabinetā bija vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrs, īsu laiku arī ekonomikas ministrs. V. Krištopana kabinetā bija satiksmes ministrs. A. Šķēles trešajā kabinetā bija satiksmes ministrs. A. Bērziņa kabinetā bija satiksmes ministrs.

1999. gadā tika izvirzīts par kandidātu prezidenta vēlēšanās. 2003. gadā ievēlēts par akciju sabiedrības "Latvijas valsts meži" padomes priekšsēdētāju.

 Apbalvojumi 

 PSRS Goda zīmes ordenis (1981);
 LPSR Augstākās Padomes Prezidija Goda raksts;
 Latvijas Universitātes Goda biedrs (1991);
 Triju Zvaigžņu ordenis, II šķira (1995);
 Dānijas Dannebroga (Dānijas Karoga) ordenis, 1. pakāpes komandors (1997);
 Igaunijas Māras Zemes krusta ordenis, 1. šķira (2002);
 Baltijas Asamblejas medaļa (2011);
 Cicerona balva (Latvijas Zinātņu akadēmija, 2012)

 Literatūra 
 Kārina Pētersone, Ilze Būmane: Valstsvīrs Anatolijs Gorbunovs. Zvaigzne ABC, Rīga 2021, ISBN 978-9934-0-9244-2.

 Atsauces 

 Ārējās saites 

 Biogrāfija Saeimas portālā
 Latvijas Komunistiskās partijas CK biroja sēdes protokols Nr.47 par 1987. gada 23. augusta demonstrācijām Rīgā

Kategorija:1942. gadā dzimušie
Kategorija:Ludzas novadā dzimušie
Kategorija:LKP CK locekļi
Kategorija:"Latvijas Ceļa" politiķi
Kategorija:Šlesera reformu partijas politiķi
Kategorija:Latvijas PSR AP Prezidija priekšsēdētāji
Kategorija:Latvijas Ministru prezidenta biedri
Kategorija:Latvijas ekonomikas ministri
Kategorija:Latvijas satiksmes ministri
Kategorija:Latvijas viedās administrācijas un reģionālās attīstības ministri
Kategorija:Saeimas priekšsēdētāji
Kategorija:PSRS tautas deputāti no Latvijas
Kategorija:LR Augstākās Padomes deputāti
Kategorija:5. Saeimas deputāti
Kategorija:6. Saeimas deputāti
Kategorija:7. Saeimas deputāti
Kategorija:Rīgas Tehniskās universitātes absolventi
Kategorija:Ar ordeni "Goda Zīme" apbalvotie
Kategorija:Triju Zvaigžņu ordeņa lielvirsnieki
Kategorija:Ar Lietuvas Dižkunigaiša Ģedimina ordeni apbalvotie