Revolūcija

Revolūcija politikā ir būtiska, parasti strauja un vardarbīga valsts vai sabiedriskās iekārtas maiņa, reizēm organizēta sacelšanās ar tiesisku mērķi. Tā ir viena no attīstības pusēm (blakus un pretstatā evolūcijai), kurai raksturīgs daļējs attīstības nepārtrauktības pārrāvums. Pats galvenais revolūcijas mērķis ir radīt jaunas tiesības pastāvošo vietā. Revolūcijas tiesiskais pamats ir tiesības uz dabiskajām tiesībām.

Haoss revolūcijā parasti rodas tad, ja tā ir vardarbīga. Revolūcijas attīstību var prognozēt no cēloņiem — pazeminās tiesiskā apziņa, rodas nihilisms, ārējā konstitūcija ir uzspiesta. Galvenais spēks revolūcijā ir informācija, tāpēc revolucionāri vispirms cenšas ieņemt TV un radio raidītāju atrašanās vietas. Sabiedrība nekad nav un nevar būt vienaldzīga pret revolūciju — ir tikai noliedzēji un atbalstītāji. Pēc revolūcijas parādās tās atplūdi vienlaicīgi ar likumdošanas uzlabošanu un informācijas pieejamību.

Politikā šo jēdzienu lieto kopš 17. gadsimta, kad tā apzīmēja karaļa varas atjaunošanu — "Slaveno revolūciju". Mūsu dienās to nosauktu par kontrrevolūciju — vecās kārtības atjaunošanu. Līdz tam terminu parasti lietoja astroloģijā, alķīmijā un dabaszinātnēs. Tā, Nikolajs Koperniks savu darbu "Par debess sfēru griešanos" latīniski nosauca par "De revolutionibus orbium coelestium".

 Klasifikācija 

 Revolūciju veidi 
 sociālā revolūcija — kādas sabiedriskās iekārtas pamatpretrunas atrisinājums, kurā sabiedrība pāriet jaunā, augstākā kvalitātē; vēsturiski ilgstoša norise, kurā visa sabiedrība pārvēršas; ir reformas un apvērsumi;
 politiskā revolūcija — sociālās revolūcijas daļa, kad ar atrisinājumu tiek izveidota jauna politiskā iekārta; valsts pāreja jauna politiskā spēka rokās.

 Revolūcijas raksturs 
 pozitīvs — izmaina politisko iekārtu, tiesības paliek nemainīgas;
 sociāls — izmaina tiesības;
 sociāli pozitīvs — mainās gan politiskā iekārta, gan tiesības.

 Revolūcijas 
 Franču revolūcija (1789)
 1905. gada revolūcija (1905) — neveiksmīga sacelšanās pret Krievijas caru Nikolaju II
 Februāra revolūcija (1917) — sacelšanās pret Krievijas caru Nikolaju II
 Oktobra revolūcija (1917)
 Novembra revolūcija (1918—1919) — gāza ķeizaru, izveidojot Veimāras Republiku
 "Rūpnieciskā revolūcija"

 Atsauces 

 Ārējās saites