Ādams Mickēvičs

Ādams Bernards Mickēvičs (, , ; dzimis  Navahrudakas apkaimē, Krievijas Impērijā (tagad Baltkrievijā), miris  Stambulā, Turcijā) bija poļu dzejnieks un rakstnieks, romantisma pārstāvis. Ietekmējis arī baltkrievu un lietuviešu literatūras attīstību.
 Dzīvesgājums 
Dzimis 1798. gadā šļahtiča Mikolaja Mickēviča (1765—1812) ģimenē, kurš neatzina Krievijas impērijas virskundzību pēc Polijas-Lietuvas kopvalsts sadalīšanas. Mikolajs Mickēvičs cēlies no Mickēviču „Rimvīdu“ dzimtashttps://mickevicius.amb.lt/biografija/, kas izmantoja Polijas dižciltīgo ģerboni Poraj. Ģimenes iesauka „Rimvīds“ („Rymwid“) bija lietuviešu izcelsmes. 1811. gadā ģimene pārcēlās uz Navahrudakas pilsētu. Ģimenē runāja poliski, bet prata arī baltkrievu un lietuviešu valodas. Pēc Napoleona karu beigām viņš Viļņas Universitātē studēja dabaszinātnes un literatūru skolotāju seminārā (1815—1819), kur iesaistījās nelegālajā filomātu biedrībā un publicēja savus pirmos dzejoļus. No 1819. gada līdz 1823. gadam strādāja par skolotāju Kauņā.
1823. gadā Mickēviču apcietināja un pēc pusgada ieslodzījumā izsūtīja uz Pēterburgu. 1825. gadā dzīvoja Odesā un apceļoja Krimu, vēlāk dzīvoja Maskavā un Pēterburgā. 1829. gadā Mickēvičam atļāva doties uz ārzemēm, un viņš pieņēma lēmumu nekad neatgriezties dzimtenē, kamēr vien tā būs Krievijas impērijas sastāvā.
Vispirms viņš devās uz Veimāru, kur tikās ar Gēti, pēc tam ceļoja pa Vāciju, Itāliju un apmetās uz dzīvi Romā, kur tapa viņa poēma "Pans Tadeušs" (Pan Tadeusz).

Pēc Polijas Novembra sacelšanās apspiešanas Mickēvičs 1832. gadā pārcēlās uz dzīvi Parīzē, kas bija kļuvusi par poļu emigrācijas centru. Sākumā Mickēvičs dzīvoja diezgan lielā trūkumā, tomēr 1840. gadā atrada slāvu literatūras pasniedzēja darbu Parīzē un Lozannā. Šajā dzīves periodā Mickēvičs sāka pievērsties misticismam.

Krimas kara laikā 1853. gadā Mickēvičs devās uz Stambulu, lai organizētu poļu karaspēka daļas, kas cīnītos pret krievu karaspēku, tomēr 1855. gadā viņš saslima ar holēru un 26. novembrī mira. Mickēviču apglabāja Francijā, bet 1900. gadā pārapbedīja poļu karaļu kapenēs Krakovas Vāvela katedrālē.

 Būtiskākie darbi 

 Dzejas 1.sēj./Poezje t. 1 (1822) (ietver ciklu "Balādes un romances" (Ballady i Romanse))
 Dzejas 2.sēj./Poezje t. 2 (1823) (ietver balādi no Lietuvas senatnes "Gražina" (Grażynę), kā arī poēmas "Veļi" (Dziady) II un IV daļu)
 Krimas soneti/Sonety krymskie (1826)
 Veļi, III daļa/ Dziady, III część (1828)
 Konrāds Valenrods/Konrad Wallenrod (1828)
 Pans Tadeušs/Pan Tadeusz (1834)

 Atsauces 

Kategorija:Grodņas apgabalā dzimušie
Kategorija:Baltkrievijas poļi
Kategorija:Poļu rakstnieki
Kategorija:Poļu valodā rakstošie
Kategorija:Romantisms
Kategorija:Dzejnieki
Kategorija:Dramaturgi