NATO

Ziemeļatlantijas Līguma organizācija (latviski biežāk lietots tās angliskā nosaukuma akronīms NATO, ; oficiāli arī OTAN, ) ir militāra savienība, kas apvieno 32 valstis (30 Eiropas un divas Ziemeļamerikas valstis) ar mērķi "saglabāt un attīstīt savas aizsardzības spējas gan individuāli, gan kopējiem spēkiem, nodrošinot kopīgas aizsardzības plānošanas pamatu".Kas ir NATO?, informācijas apkopojums organizācijas mājaslapā, informācija atjaunota , informācija iegūta 

NATO dibināja pēc Otrā pasaules kara, , kā pretsparu PSRS. Organizāciju izveidoja 10 Eiropas valstis, ASV un Kanāda, lai aukstā kara apstākļos aizsargātu Eiropu no komunistiskajām valstīm, bet mūsdienās NATO ir iesaistījusies visas pasaules drošības sistēmās. Organizācija ir bāzēta Briselē, kur atrodas NATO mītne. NATO nav savas armijas, bet ir kopīgs štābs, kas plāno dalībvalstu aizsardzības politiku. Latvija pievienojās NATO . Ziemeļatlantijas līguma galveno jēgu izsaka tā 5. panta pirmais teikums:

"Puses vienojas, ka bruņotu uzbrukumu vienai vai vairākām no tām Eiropā vai Ziemeļamerikā uzskatīs par uzbrukumu visām dalībvalstīm, un tādēļ tās apņemas, ka šāda uzbrukuma gadījumā katra no tām, izmantojot individuālās un kopējās pašaizsardzības tiesības, kas paredzētas Apvienoto Nāciju Organizācijas Hartas 51. pantā, sniegs palīdzību Pusei vai Pusēm, kas pakļautas uzbrukumam, individuāli un kopā ar citām Pusēm, veicot pasākumus, kurus tās uzskata par nepieciešamiem, ieskaitot bruņota spēka pielietošanu, lai atjaunotu un saglabātu Ziemeļatlantijas reģiona drošību."Ziemeļatlantijas līgums, publicēts LR Ārlietu ministrijas mājaslapā, informācija iegūta 

 Struktūra 

 Alianses transformācijas pavēlniecība (ACT) ar speciālo štābu ASV Norfolkā.

 Samiti 
+ NATO samiti Gads  Datumi  Valsts  Pilsēta  1957 16.–19. decembrī   Parīze 1974 26. jūnijā    Brisele  1975 29.–30. maijā     Brisele  1977 10.–11. maijā    Londona  1978 30.–31. maijā    Vašingtona  1982 10. jūnijā    Bonna  1985 21. novembrī     Brisele   1988 2.–3. martā     Brisele  1989 29.–30. maijā     Brisele   1989  4. decembrī     Brisele   1990 5.–6. jūlijā    Londona  1991 7.–8. novembrī    Roma  1994 10.–11. janvārī     Brisele    1997 27. maijā   Parīze   1997 8.–9. jūlijā    Madride  1999 23.–25. aprīlī    Vašingtona  2001  13. jūnijā     Brisele  2002 28. maijā    Roma  2002 21.–22. novembrī    Prāga  2004 28.–29. jūnijā   Stambula  2005 22. februārī     Brisele  2006 28.–29. novembrī    Rīga  2008 2.–4. aprīlī    Bukareste  2009 2.–3. aprīlī     StrasbūraKēla  2010 19.–20. novembrī   Lisabona  2012 20.–21. maijā    Čikāga  2014 4.–5. septembrī    Ņūporta and Kārdifa  2016 8.–9. jūlijā   Varšava  2017 25. maijā     Brisele  2018 11.–12. jūlijā    Brisele  2019 3.–4. decembrī    Votforda  2021  14. jūnijā     Brisele   2022  25. februārī  Virtuāls samits  Virtuāls samits 2022 24. martā     Brisele  2022  29.–30. jūnijā    Madride  2023  11.–12. jūlijā    Viļņa  2024 9.–11. jūlijā     Vašingtona  2025  24.–26. jūnijā    Hāga  2026       2027     

 NATO dalībvalstis 
 Dibinātājvalstis (1949) 

 Vēlāk pievienojušās dalībvalstis 

 Kandidātvalstis 
 Ar dalības rīcības plānu 
  Bosnija un Hercegovinas Dalības rīcības plānu (MAP) aktivizēja 2018. gadā, bet sarunas kavē Bosnijas-Hercegovinas sastāvā esošās Serbu Republikas valdība.

 Paudušas vēlmi dalībai 
  Ukrainas dalību sāka apspriest 2008. gada NATO samitā, tomēr pārtrauca 2010. gadā pēc Janukoviča ievēlēšanas par Ukrainas prezidentu. Pēc Eiromaidana uzņemšanas sarunu atsākšanu kavēja Krievijas—Ukrainas karš. 2019. gada februārī Ukrainas Augstākā Rada nobalsoja par izmaiņām valsts konstitūcijas ievaddaļā, nosakot tās Eiropas un Eiroatlantiskā kursa nenovēršamību, bet konstitūcijas pamattekstā Augstākās Radas pilnvaras noteikt valsts iekšpolitikas un ārpolitikas principus, realizēt valsts stratēģisko kursu uz Ukrainas pilnvērtīgas dalības iegūšanu Eiropas Savienībā un NATO.Ukraina konstitūcijā nostiprina stratēģisko kursu uz dalību ES un NATO lsm.lv, 2019. gada 7. februārī 2022. gada 30. septembrī Ukraina iesniedza pieteikumu uzņemšanai NATO.Zelenskis: Ukraina prasīs paātrinātu uzņemšanu NATO lsm.lv 2022. gada 30. septembrī
  Gruzijas dalību arī sāka apspriest 2008. gada NATO samitā, tomēr sarunas pārtrauca pēc Krievijas—Gruzijas kara. 2014. gadā premjerministrs Iraklijs Garibašvili no jauna paziņoja, ka viņa valsts cer saņemt Dalības rīcības plānu.Gruzija plānu dalībai NATO saņems septembrī  LETA/RIA NOVOSTI, 2014. gada 12. martā Uzņemšanas sākšanu kavē neatrisinātais Abhāzijas un Dienvidosetijas jautājums.
  Kosovas valdība paudusi vēlēšanos sākt sarunas par dalību NATO, tomēr tās neatkarību no Serbijas nav atzinušas visas NATO dalībvalstis.
  paudusi vēlēšanos sākt sarunas par dalību NATO, tomēr tās būs atkarīgs no progresa Kipras atkalapvienošanās jautājumā, kā arī no Kipras Republikas un Turcijas spējas uzlabot divpusējās attiecības.Kipra iecerējusi pievienoties NATO lsm.lv 2024. gada 25. novembrī

 Partnerības valstis 
"Partnerattiecības mieram" (Partnership for Peace) dalībnieces ir Armēnija, Austrija, Azerbaidžāna, Bosnija un Hercegovina, Gruzija, Īrija, Kazahstāna, Kirgizstāna, Malta, Moldova, Serbija, Šveice, Tadžikistāna, Turkmenistāna, Uzbekistāna un Ukraina.

Bijušās partnerības dalībvalstis — Baltkrievija un Krievija.

Vidusjūras dialoga (Mediterranean Dialogue) partneres ir Alžīrija, Ēģipte, Izraēla, Jordānija, Maroka, Mauritānija un Tunisija.

 NATO ģenerālsekretāri 
NATO ģenerālsekretārs ir NATO galvenā amatpersona, kurš ir atbildīgs par alianses vispārējo koordināciju un ir arī Ziemeļatlantijas padomes vadītājs.
 Hestingss Ismejs (Hastings Ismay, 1952–1957) 
 Pols-Anrī Spāks (Paul-Henri Spaak, 1957–1961) 
 Dirks Stikers (Dirk Stikker, 1961–1964) 
 Manlio Brozio (Manlio Brosio, 1964–1971) 
 Jozefs Lunss (Joseph Luns, 1971–1984) 
 Pīters Keringtons (Peter Carington, 1984–1988) 
 Manfreds Vērners (Manfred Wörner, 1988–1994) 
 Serdžo Balancino (Sergio Balanzino, 1994)  (pienākumu izpildītājs)
 Villijs Klass (Willy Claes, 1994–1995) 
 Serdžo Balancino (Sergio Balanzino, 1995)  (pienākumu izpildītājs)
 Havjers Solana (Javier Solana, 1995–1999) 
 Džordžs Robertsons (George Robertson, 1999–2003) 
 Alesandro Minuto-Rico (Alessandro Minuto-Rizzo, 2003–2004)  (pienākumu izpildītājs)
 Jāps de Hops Shefers (Jaap de Hoop Scheffer, 2004–2009) 
 Anderss Fogs Rasmusens (Anders Fogh Rasmussen, 2009–2014) 
 Jenss Stoltenbergs (Jens Stoltenberg, 2014–2024) 
 Marks Rite (Mark Rutte, 2024–) 

 Piezīmes un atsauces 

 Ārējās saites 

 Oficiālā mājaslapa ///
 NATO rokasgrāmata latviski


Kategorija:Akronīmi