Kuveita

Kuveita ir valsts Āzijā pie Persijas līča. ANO dalībniece no 1963. gada, Arābu valstu līgas locekle no 1961. gada. Valsts iekārta: konstitucionālā monarhija. Valsts galva — emīrs, valdību vada premjerministrs. Likumdevēja varu realizē emīrs un Nacionālā Asambleja (50 deputāti).

Kuveita ir Arābu līgas, Līča arābu valstu sadarbības padomes, Islāma sadarbības organizācijas, Nepievienošanās kustības un OPEC dalībvalsts. Tā ir viena no OPEC dibinātājvalstīm.

 Vēsture 
Neatkarību no Lielbritānijas ieguva 1961. gada 19. jūnijā. 7 gadsimtus ietilpa Arābu kalifātā, 16. gadsimtā — Osmaņu impērijā, 1899. gadā kļuva par britu protektorātu. 1990. gada augustā valsti okupēja Irāka, bet 1991. gada janvārī Kuveitu atbrīvoja ASV un Lielbritānijas karaspēks.

2024. gadā, kā iemeslu minot pārmērīgu politisko spriedzi, emīrs Mišals al-Ahmeds al-Džābirs as-Sabāhs atlaida parlamentu un apturēja vairāku konstitūcijas punktu darbību. Parlamenta funkcijas viņš uzņēmās pats kopā ar valdību.

 Iedzīvotāji 
Pēc 2013. gada datiem Kuveitā dzīvoja apmēram 2 700 000 iedzīvotāju, no tiem ap 1 300 000 bija nepilsoņi. Imigrantiem praktiski nav iespējams iegūt pilsonību.

 Nacionālais sastāvs 
 45% kuveitieši
 35% citi arābi
 9% pakistānieši
 7% indieši
 4% irāņi

2009. gadā Kuveitas indiešu skaits sasniedza apmēram 580 000.

 Iedzīvotāju vecuma struktūra 
 0–14 gadi — 28,76%
 15–64 gadi — 68,82%
 65 un vairāk gadi — 2,42%

Iedzīvotāju dabiskā kustība uz 1000 iedzīvotājiem:
 Dzimstība — 21,91
 Mirstība — 2,45
 Dabiskais pieaugums — 19,46

Zīdaiņu mirstība uz 1000 jaundzimušajiem — 11,18 (2001) Dzimstības koeficients — 3,2 bērni uz vienu sievieti. Vidējais mūža ilgums vīriešiem — 75 gadi, sievietēm — 77 gadi. 0,12% iedzīvotāju ir inficēti ar HIV/AIDS. Rakstīt un lasīt prot 78,6% iedzīvotāju. Uz 100 vīriešiem ir 91 sieviete. Ekonomiski aktīvie iedzīvotāji — 1,3 miljoni, no tiem rūpniecībā nodarbināti 25,1%, lauksaimniecībā 1,2%. Pilsētās dzīvo 97% iedzīvotāju.

Reliģija: musulmaņi 85%, pārējie 15% (kristieši, hinduisti).

 Saimniecība 
Ekonomikas pamatā naftas ieguve. Valsts bagāta ar naftu un dabasgāzi. Naftas krājumi tiek vērtēti uz 13 miljardiem tonnu.

IKP uz vienu iedzīvotāju ir 15 000 dolāru, no tiem rūpniecība dod 55% un pakalpojumi 45%. Valsts ražo 31,6 miljardus kWh elektroenerģijas, gandrīz visu enerģiju saražo termoelektrostacijas no dabasgāzes un mazuta. Daļu no tās eksportē. Naftas pārstrāde un jūras ūdens atsāļošana. Saldūdeni iegūst arī no pazemes ūdeņiem un importē. Sašķidrinātās gāzes ražošana. Ganības aizņem 8% teritorijas. Lauksaimniecība iespējama tikai oāzēs (dateļpalmas, ķirbjaugi). Klejotājlopkopība (aitas, kazas, kamieļi). Attīstīta putnkopība. Zivju un garneļu zveja, pērļu un perlamutra ieguve.

Autoceļi 4450 km, no tiem ar cieto segumu 3590 km, naftas vadi 877 km, naftas produktu vadi 40 km, gāzes vadi 165 km. Tirdzniecības flotes ietilpība 2,5 milj. bruto reģ. tonnu. Ostas: Kuveita, Šuaiba, Mina el Ahmadī. Starptautiskā lidosta Kuveitā. Eksportē naftu un naftas produktus, sašķidrināto gāzi. Importē pārtiku, konstrukcijas materiālus, transporta līdzekļus, apģērbu. Galvenie tirdzn partneri: ASV, Japāna, Lielbritānija, Nīderlande.

Neraugoties uz izejvielu daudzumu un pārstrādes jaudām valstī, 2024. gadā tajā sākās elektroenerģijas padeves pārtraukumi, jo elektrostacijām pietrūka degvielas.В Кувейте начались веерные отключения электричества

 Atsauces 

 Ārējās saites 


Kategorija:Āzijas valstis