Angola

Angola (, izrunā: ), oficiāli Angolas Republika (República de Angola), ir valsts Āfrikas dienvidos. Robežojas ar Namībiju uz dienvidiem, ar Kongo Demokrātisko Republiku uz ziemeļiem un ar Zambiju uz austrumiem, bet rietumos to apskalo Atlantijas okeāns. Lielākā pilsēta un galvaspilsēta ir Luanda.

Angola ir Āfrikas Savienības un Portugāļu valodas valstu sadraudzības un OPEC dalībvalsts.

No 1575. līdz 1975. gadam Angola bija Portugāles kolonija. Pēc neatkarības iegūšanas Angolā plosījās ilgstošs pilsoņu karš.

 Vēsture 
Senākie zināmie Angolas teritorijas iedzīvotāji ir koisanu (hotentotu un bušmeņu) mednieku cilts. Pēc kāda laika tos nomainīja bantu ciltis, taču vēl šodien Angolā ir sastopamas vairākas koisanu kopienas.  Pēc tam, kad bantu ekspansija sasniedza šo reģionu, līdz 13. gadsimtam izveidojās valstis, kas tika organizētas konfederācijās. Kongo karaliste no 14. gadsimta ieguva hegemoniju starp citām karaļvalstīm, aizņemot arī mūsdienu Kongo Republikas un Kongo Demokrātiskās Republikas rietumu daļu. Dienvidos atradās Ndongo un Matambas karaļvalstis , tālāk uz dienvidiem - Ovimbundu karaļvalsts un austrumos - Mbundas karaliste.

15. gadsimtā Angolā ieradās pirmie eiropieši. 1483. gadā savu pirmo bāzi pie Kongo upes nodibināja portugāļi. Vēlāk reģionā ieradās holandieši, kas, piedāvājot savu militāro palīdzību vietējiem, pārņēma  reģiona kontroli. 17. gadsimtā portugāļi atkaroja visas zaudētās teritorijas.

1975. gada 11. novembrī Angola pasludināja neatkarību no Portugāles, taču valstī izcēlās ilgstošs pilsoņu karš, kurā katra no trim vadošajām ciltīm vēlējās ņemt virsroku un tās saņēma atbalstu no ārzemēm atkarībā no to deklarētajām politiskajām simpātijām. Karš beidzās tikai 2002. gadā, taču situāciju nedrošu joprojām padara nemiernieku grupas, mīnu lauki, kā arī valdības korupcija un oligarhisms.
 Ģeogrāfija 
Angola atrodas Rietumāfrikā, Atlantijas okeāna piekrastē. Ar 1 246 700 kvadrātkilometru lielu platību  Angola ir 23. lielākā valsts pasaulē pēc platības, tā ir apmēram divas reizes lielāka kā Francija.

Ģeogrāfiski valsti var iedalīt trīs reģionos – piekrastes zemienēs, kalnu rajonos un plakankalnē. Piekrastes zemienēs dominē līdzenumi un nelieli pauguri, un tie ir visvairāk piemēroti lauksaimniecībai, kaut arī šeit dominē sauss klimats. Kalnu rajonā atrodamas vairākas grēdas, kuru vidējais augstums ir ap 1500 metriem virs jūras līmeņa. Augstākais valsts punkts ir Moko kalns, kura augstums sasniedz 2620 metrus virs jūras līmeņa. Plakankalne atrodas uz austrumiem no kalnu reģiona un ir lielākais ģeogrāfiskais reģions Angolā.

Lielākā daļa Angolas upju sākas valsts centrālajos rajonos, un  lielākā daļa no tām ietek Atlantijas okeānā. Divas nozīmīgākās Angolas upes ir Kvanza un Kunene.

 Klimats 
Angolai ir divi izteikti klimatiskie periodi – sausais un lietainais. Vidējā gada gaisa temperatūra ir 20 °C. No jūnija līdz septembrim valstī valda vēsā sezona, bet no oktobra līdz maijam – lietus sezona, kurai raksturīgas spēcīgas vēja brāzmas.

 Administratīvais iedalījums 

 Administratīvo līmeņu shēma (līdz 2024. gadam) 
 1. līmenis  2. līmenis  3. līmenis 18 provinces  163 municipalitātes  618 komūnas

 Karte  Province  Nosaukumsportugāļu valodā  Administratīvaiscentrs  Platība (km²)  Iedz.sk. (2014)  Municipalitāšuskaits  ISO 3166-2 30px  Bengelas province  Benguela  Bengela     10  AO-BGU 30px   Bengo province  Bengo  Kašifu     5  AO-BGO 30px  Biē province  Bié  Kvito     9  AO-BIE 30px  Dienvidkvanzas province  Kwanza-Sul  Sumbe     12  AO-CUS 30px  Dienvidlundas province  Lunda Sul  Saurimu     4  AO-LSU 30px  Hvambo province  Huambo  Hvambo     11  AO-HUA 30px  Kabindas province  Cabinda  Kabinda      4  AO-CAB  30px  Kunenes province  Cunene  Ondživa     6  AO-CNN 30px  Kvando-Kubango province  Cuando-Cubango  Menonge     10  AO-CCU  30px  Luandas province  Luanda  Luanda      7  AO-LUA 30px  Malanžes province  Malanje  Malandže     14  AO-MAL 30px  Mošiko province  Moxico  Luena     10  AO-MOX 30px  Namibes province  Namibe  Namibe     5  AO-NAM 30px  Uilas province  Huíla  Lubango     14  AO-HUI 30px  Uižes province  Uíge  Uiže     17  AO-UIG 30px  Zaires province  Zaire  Mbanza Kongo     6  AO-ZAI 30px  Ziemeļkvanzas province  Cuanza Norte  Ndalatandu     10  AO-CNO 30px  Ziemeļlundas province  Lunda Norte  Dundo     9  AO-LNO
2024. gadā pievienojās trīs jaunas provinces: Kvando-Kubango sadalīja Kvando un Kubango provincēs, no Luandas provinces atdalīja Ikolo e Bengo provinci un no Mošiko provinces - Austrummošiko provinci. Pašvaldību skaits kļuva 162 un komūnu - 559.

 Politika 
Žuzē Eduardu duš Santušs bija Angolas prezidents no 1979. līdz 2017. gadam. Viņš bija otrs visilgāk valdošais Āfrikas prezidents aiz Ekvatoriālās Gvinejas prezidenta Teodoro Obianga. Pēc Angolas pilsoņu kara, viņš padarīja Angolu par vienu no visstraujāk augošajām ekonomikām pasaulē, izmantojot tās naftas resursus. Tomēr, viņa režīms tiek uzskatīts par autoritāru, vainojot viņu nevienlīdzīgā naftas ienākumu sadalē un ilgā valdīšanās periodā.Angola country profile

Santušs nekandidēja 2017. gada parlamenta vēlēšanās. Tajās uzvarēja aizsardzības ministrs Žuans Lorensu, kurš ieguva 61,1% balsu. Valdošā partija Angolas atbrīvošanas tautas kustība (MPLA) saglabāja vairākumu parlamentā. MPLA uzvara vēlēšanās nozīmēja, ka tā varēja izraudzīties valsts nākamo prezidentu. Lielākā opozīcijas partija Nacionālā savienība par pilnīgu Angolas neatkarību (UNITA), kas ir bijušais nemiernieku grupējums, ierindojās otrajā vietā ar 26,7% balsu.

 Ekonomika 
Angolas ekonomika balstās uz naftas ieguvi (īpaši Kabindā), dimantu ieguvi un eksportu. Nafta veido 1/3 no Angolas IKP un 95% no tās eksporta. Laikposmā no 2001. līdz 2010. gadam Angolai bija pasaulē augstākais vidējais IKP pieaugums gadā — 11,1 %. Prezidenta duš Santuša meita kļuva par pirmo pasaules sievieti - miljardieri. Naftas cenas straujā un ilgstošā pazemināšanās būtiski ietekmēja Angolas ekonomiku. Ekonomiskā izaugsme samazinājās no vidēji 10,3% gadā (2004-2014) līdz 1,5% (2015. gadā). 

 Iedzīvotāji 
Lai gan Angolas ekonomika kopumā 21. gadsimtā uzrādījusi labu izaugsmi, taču ienākumi starp iedzīvotājiem sadalīti nevienmērīgi. Pēc ienākumu nevienlīdzības Angolai ir 7. sliktākais rādītājs pasaulē un vairums lauku angoliešu joprojām dzīvo nabadzībā.

Angolas iedzīvotāji sastāv no trim etniskajām grupām, kuras visas runā bantu valodās. Šīs grupas ir ovimbundi, kuri ir 37% no kopējā iedzīvotāju skaita, mbundi 25% un bakongo 13%, bet 2% no kopējā iedzīvotāju skaita sastāda afrikāņu un eiropiešu pēcteči. 1% ir eiropieši, kuri pārsvarā ir portugāļi. Kopumā minoritātes veido 22% no Angolas iedzīvotājiem.

 Reliģija 
Angolā ir vairāk kā 1000 dažādu reliģisko kopienu, kuras lielākoties saistītas ar kristietību.Fátima Viegas (2008) Panorama das Religiões em Angola Independente (1975–2008), Ministério da Cultura/Instituto Nacional para os Assuntos Religiosos, Luanda Apmēram puse no kopējā iedzīvotāju skaita ir katoļi, bet apmēram ceturtā daļa - protestanti. Valstī ir ievērojams tradicionālo reliģiju sekotāju skaits. Angolā oficiāli ir apmēram 90 000 musulmaņu, taču, lai kāda no reliģijām iegūtu oficiālu statusu, tai ir jābūt vismaz 100 000 sekotājiem, tādēļ musulmaņi netiek oficiāli atzīti. Pati vietējā islāma kopiena apgalvo, ka musulmaņu valstī ir ap pusmiljonu, galvenokārt tie ir ieceļotāji no citām zemēm un viņu laulātie un valstī darbojas ap 80 mošeju.

 Atsauces 

 Ārējās saites 


Kategorija:Āfrikas valstis