Teleskops

Teleskops (, tele — ‘tāls’ un , skopein — ‘skatīties’) ir jebkura iekārta, kas savāc un fokusē elektromagnētisko starojumu, un to izmanto, lai aplūkotu tālu priekšmetu un objektu attēlus. Teleskopi palielina objektu šķietamo lielumu un spilgtumu, tā ļaujot pētīt citādi nesaskatāmus objektus un parādības.

 Darbības princips 
Teleskopa objektīvs savāc gaismu un izveido objekta attēlu, bet okulārs to palielina un padara ērti aplūkojamu. Objektīvu un okulāru novieto tā, lai to fokusi sakristu. Teleskopa fokusā stari krustojas, tādēļ veidojas apgriezts attēls.

Daudzi teleskopi veido debess ķermeņu vizuālus attēlus. Ir arī tādi teleskopi, kas uztver nevis starojumu, bet gan elementārdaļiņu plūsmas no kosmosa.

 Teleskopu izmantošana 
Tā kā astrofizikālie objekti, atskaitot Mēnesi, atrodas tik tālu, ka to tieši pētījumi vismaz pagaidām nav iespējami, astronomi cenšas "izspiest" maksimālu informāciju no debess ķermeņu elektromagnētiskā starojuma. Vairākumā gadījumu debess ķermeņu starojums ir ļoti vājš, tādēļ nepieciešami lieli starojuma koncentratori. Arī objektu leņķiskie izmēri ir mazi, tāpēc astronomi tiecas pēc maksimālas izšķirtspējas, kas ļauj saskatīt vairāk objekta detaļu. Novērojumu iespējas ierobežo Zemes atmosfēra, kas ir selektīvi caurlaidīga. Lai izvairītos no tās ietekmes, atsevišķos gadījumos teleskopus nākas pacelt kosmosā. No sacītā nav grūti secināt, ka, lai iegūtu jaunu informāciju par Visumu, astronomiem jāizmanto dažādas tehnoloģiskas "viltības" un komplicētas datu apstrādes metodes. Vēsturiski pirmā izveidojās optiskā astronomija, kuras teleskopu ēras vēsture ir jau 400 gadus gara. Taču tikai 20. gadsimtā šī zinātne kļuva par visu viļņu astronomiju, kad optiskajai astronomijai pievienojās radioastronomija, bet vēlāk sākās novērojumi arī citos starojuma diapazonos.

 Vēsture 
Uzskata, ka pirmo teleskopu astronomijā pielietoja Galileo Galilejs 1609. gadā. Drīz pēc tam Johans Keplers aprakstīja lēcu optikas principus, ieskaitot aprakstu astronomiskam teleskopam ar divām izliektām lēcām (ko tagad parasti sauc par Keplera teleskopu).

Laika posmā no 1785. līdz 1789. gadam Viljams Heršels izgatavoja "40 pēdu teleskopu", kurš nākamos 50 gadus bija lielākais teleskops visā pasaulē.

 Teleskopu veidi 
Praksē biežāk izmantotās iekārtas Visuma novērošanai:
 reflektors, arī spoguļteleskops
 refraktors, arī lēcu teleskops
 radioteleskops
 rentgenteleskops

 Teleskopi kosmosā 

Teleskopi orbitālajās observatorijās tiek izvietoti, jo Zemes atmosfēra aiztur lielāko daļu no elektromagnētiskajiem viļņiem, kā arī dažādas atmosfēras parādības traucē kvalitatīvi uztver to elektromagnētiskā starojuma daļu (redzamo gaismu un radioviļņus), kas tomēr nonāk līdz Zemes virsmai.

Viena no visplašāk zināmajām orbitālajām observatorijām ir Habla kosmiskais teleskops (HST). Plašu publicitāti ir ieguvis arī Džeimsa Veba kosmiskais teleskops (JWST), kuru plāno palaist orbītā ap 2018. gadu.

Viena no visplašāk zināmajām orbitālajām observatorijām ir Habla kosmiskais teleskops (HST). Plašu publicitāti ir ieguvis arī Džeimsa Veba kosmiskais teleskops (JWST), kuru sākotnēji bija paredzēts palaist orbītā 2018. gada decembrī, bet pēc tam palaišanas laiks sākotnēji tika atlikts uz 2020. gada maiju, vēlāk uz 2021. gada 30. martu.

Tā iegūto attēlu izšķirtspēja būšot vēl lielāka par iepriekšējiem teleskopiem kosmosā, un līdz ar to tas visticamāk nomainīs Habla teleskopu.

 Atsauces 

 Ārējās saites