Galda hokejs

Laiks: 2019. gada jūlijs
Galda hokejs ir galda spēle un sporta veids, kas cēlusies no ledus hokeja. Spēle norisinās uz miniatūra hokeja laukuma ar kustīgām hokejistu figūriņām, kuras ar stieņiem vada divi spēlētāji, tādējādi cenšoties gūt vairāk vārtu kā pretinieks.

 Vēsture 
250px|thumb|Spēles Eiropas čempionātā 2018. gadā Eskilstūnā Zviedrijā.
Pirmā pārbaudāmā informācija par spēli, kas imitē ledus hokeju, attiecas uz 1932. gadu, kad kanādietis Manro mājās izgatavoja vēl visai primitīvu spēles galdiņu no koka. Viņa paraugam sekoja entuziasti un ražotāji citās valstīs, kurās plaši spēlēja ledus hokeju, taču nopietnu popularitāti izdevās sasniegt tikai tad, kad laukumu un figūriņu koku, dzelzi un kartonu 50. gados sāka aizstāt plastmasa. 1957. gadā galda hokeju sāka izgatavot zviedru uzņēmums Stiga, kurš mūsdienās ieņēmis monopolstāvokli standarta inventāra ražošanā ITHF sacensībām.

Tomēr līdz pirmajiem mēģinājumiem kaut kur organizēties valsts līmenī bija jāgaida līdz 1982. gadam, kad notika pirmais Zviedrijas čempionāts. Arī turpmākajos 20 gados Zviedrija palika līdere visā, kas attiecas uz galda hokeju. 1989. gadā Stokholmā tika organizēts pasaules čempionāts ar 7 valstu spēlētāju dalību, kurā uzvarēja, protams, zviedri. Turpmākie pasaules čempionāti tika organizēti dažādās valstīs ik pēc diviem gadiem, ar vienu nobīdi. Bet tikai 2005. gadā Rīgā pirmoreiz zviedrus no pirmās vietas nostūma somu izlase, un 2007. gadā soms Nutunens kļuva par pirmo individuālo pasaules čempionu ne no Zviedrijas. Pašlaik vadošās galda hokeja lielvalstis ir Latvija, Krievija, Ukraina un Zviedrija, viņām seko Somija, Čehija, Norvēģija un Igaunija. Gados, kad nenotiek pasaules čempionāts, tiek aizvadīts Eiropas čempionāts, kurš maz atšķiras pēc dalībnieku sastāva. Abus šos turnīrus parasti aizvada jūnijā.

 2020. gadi 
2020. gadā ieplānotais Eiropas čempionāts Kraņā, Slovēnijā, tika pārcelts uz 2022. gadu epidemioloģisku iemeslu dēļ, Krievijas un Baltkrievijas spēlētājiem kopš 2022. gada marta sakarā ar Krievijas iebrukumu Ukrainā līdz turpmākam lēmumam tika liegta dalība starptautiskos galda hokeja turnīros. Aizliegumu kaujasspējīgajiem vīriešiem izbraukt no valsts dēļ arī Ukrainas izlase bija vājinātā sastāvā. Par čempionu kļuva Latvijas pārstāvis Edgars Caics, kurš finālā pārspēja astoņkārtējo pasaules čempionu Hansu Estermanu no Zviedrijas. Arī komandu sacensībās uzvarēja Latvija, finālā uzvarot zviedrus.

2023. gada jūnijā notika kārtējais pasaules čempionāts Norvēģijas pilsētā Brīnē, tajā uzvarēja Ukrainas pārstāvis Jevhens Matancevs. Otro vietu ieguva Rainers Kalniņš (Latvija), trešo — Oskars Henriksons (Zviedrija). Sacensībās piedalījās spēlētāji no 16 valstīm. Komandu sacensībās uzvarēja Latvija, pārspējot Ukrainu, Somijas izlase ieguva 3. vietu. Vēl 2023. gadā pasaules čempionātā zeltu bērnu grupā (līdz 13 gadu vecumam) izcīnīja Rainers Neija (Latvija), junioru grupā pārākais bija jaunais pasaules čempions Jevhens Matancevs. Sieviešu kategorijā zeltu izcīnīja Krista Annija Lagzdiņa no Latvijas, aiz viņas palika Anna Ivancova no Ukrainas un Marija Saveļjeva no Igaunijas. Veterānu grupā (no 40 gadiem) uzvarēja  Hanss Estermans (Zviedrija), senioru grupā (no 55 gadiem) — Igors Saveļjevs no Igaunijas. Komandās junioriem uzvarēja Latvija, veterāniem — Zviedrija (Latvija — 5.), bet sievietēm — Ukraina (Latvija — 2.).

2024. gada Eiropas čempionāts notika Valmierā, kurā Latvijas izlase finālā zaudēja Ukrainai, bet individuāli par čempionu atkal kļuva Edgars Caics, finālā uzvarot izlases biedru Raineru Kalniņu. Latvijas sieviešu izlase kļuva par čempionēm, finālā pārspējot Igauniju, bet junioru sacensību finālā Latvija pārspēja Ukrainu. Par veterānu čempioniem kļuva Zviedrijas izlase.

Pēdējais no līdz šim notikušajiem pasaules čempionātiem risinājās 2025. gadā Ūmeo, Zviedrijā, kurā par galveno uzvarētāju kļuva Latvijas izlase, iegūstot sešas zelta medaļas no 10, tai skaitā abas galvenās - individuālo atklātajā turnīrā (Rainers Kalniņš) un izlasēs. Vēl Latvijai tika zelts junioros (Regnārs Vazoliņš), junioru, bērnu un sieviešu izlasēs. Individuāli sievietēs zelts Hannai Ivancovai (Ukraina), sudrabs Kristai Annijai Lagzdiņai (Latvija), veterānu izlasēs un individuāli (Hermanis Stēns) atkal uzvarēja mājinieki, starp vecākajiem veterāniem uzvarēja Ingve Osheims no Norvēģijas. Piedalījās 164 spēlētāji no 18 valstīm.

 Vēsture Latvijā 
250px|thumb|PSRS ražots galda hokejs ar vārtu guvuma elektrisku fiksāciju
60. gados galda hokejs kļuva populārs arī PSRS un Latvijā, taču šeit to izplatīja vairāk kā bērnu rotaļlietu. Vairums PSRS ražoto modeļu arī ārēji bija attiecīgi noformēti, un kā sekas parastie spēlētāji bija skolnieki un tie vecāki, kurus viņiem izdevās ievilkt savās aktivitātēs. Reizēm bija arī citi apstākļi, tā, Rīgas turnīru sērija "Favorīts-1981" tika izmantota kā formāls aizsegs politiski citāddomājošo kontaktiem. 90. gadu beigās Latvijā parādījās tolaik jau pasaulē par standartu atzītie Zviedrijā ražotie laukumi, kuru iespējas bija krietni lielākas kā līdz tam Latvijā spēlētajām versijām, un 1998. gadā Ēriks Loks organizēja pirmo turnīru sēriju uz tiem. Uz tālāku attīstību pamudināja arī zviedru meistara Jērana Agdura vizīte Latvijā 1999. gada oktobrī, pēc kuras tika nodibināts Rīgas galda hokeja klubs un sāktas regulāras sacensības. 2000. gadā tika nodibināta Latvijas Galda hokeja federācija (LGHF). Tai pašā gadā tika novadīts pirmais Rīgas Kauss, kurš pulcēja 55 dalībniekus.Pirmais Rīgas kauss 2000. g. 10. jūnijā Ik sezonu Latvijā notiek 6—8 lielas sacensības izlases atlasei uz pasaules un Eiropas čempionātiem, kuras parasti apmeklē arī ārzemju spēlētāji.

2001. gadā Latvijas izlase pirmoreiz piedalījās pasaules čempionātā Plzeņā Čehijā, kur ieņēma 5. vietu starp 13 izlasēm. Individuāli labākais bija M. Zirnis — 31. vieta.

Kopš 2003. gada Rīgas kauss tiek iekļauts pasaules galveno sezonas daudzposmu sacensību sērijā — Eirolīgā (kopš 2005 — Pasaules tūre).

2006. gada 16. martā Latvijas Nacionālā Sporta padome oficiāli atzina galda hokeju par sporta veidu un LGHF kā vadošo organizāciju, tai pašā gadā LGHF tika uzņemta Latvijas Sporta federāciju padomē. 2006. gadā Latvijas izlase arī pirmoreiz tika pie medaļām Eiropas čempionātā, izcīnot trešo vietu izlasēm un trešo vietu individuāli (E. Caics). Tomēr šai gadā praktiski nepiedalījās spēcīgākie zviedri un somi, un līdz pasaules čempionāta medaļām nācās gaidīt līdz 2009. gadam, kad Budapeštā Latvija ieguva sudrabu. Pirmais zelts nāca 2013. gada pasaules čempionātā Stavangerā, kad A.Sīlis un E.Caics savā starpā sadalīja pirmās divas vietas individuālajās sacensībās. Komandu zelts iegūts piecreiz — Eiropas čempionātos Rīgā 2014. gadā un Kraņā 2022. gadā, un pasaules čempionātos Tallinā 2021. gadā, Brīnē 2023. gadā un Ūmeo 2025. gadā.Ventas Balss. Galda hokejisti palīdz Latvijas izlasei iegūt Pasaules čempionu titulu

 Organizācijas 

Galda hokeja starptautisko pārraudzību veic Starptautiskā Galda hokeja federācija (ITHF), kura nosaka spēles un turnīru organizācijas noteikumus un veido starptautisko reitingu, kopīgi ar tajā ietilpstošajām valstu federācijām rīko pasaules un Eiropas čempionātus, kā arī Pasaules tūres sacensības. Kopš 2018. gada tās prezidents ir Bjarne Akselsens (Dānija), izpildkomitejā no Latvijas iekļauts E. Caics un juridiskajā komitejā I. Žubeckis. Galvenā lēmumu pieņemšanas metode ir ietilpstošo valstu federāciju balsojums.

Latvijā galda hokeju organizē Latvijas Galda hokeja federācija ar sākotnēji pašievēlētu, bet tagad oficiāli reģistrētu galda hokeju klubu ievēlētu valdi un kopš paša sākuma nemainīgu prezidentu R. Blūmentālu, un vairākiem klubiem Rīgā, Inčukalnā, Ventspilī, Valmierā, Burtniekos u.c. Nekāda konkurence šai unitārajai sistēmai Latvijā nav veidojusies, atšķirībā no dažām citām valstīm (piem., Krievijā un Ukrainā).

 Rezultatīvākie galda hokeja klubi Latvijā 

 Bērnu un jauniešu centrs "Laimīte", Rīga
 Ventspils Jaunrades nams
 Inčukalna GHK
 Burtnieku MJIC
 Skrundas GHK
 Rīgas GHK
 Valmieras JC "Vinda"
 Jēkabpils GHK

 Vadošie spēlētāji Latvijā 
250px|thumb|2018. gada Eiropas čempionāta uzvarētāji. No kreisās — Atis Sīlis (3. vieta), Maksims Borisovs (Krievija, 1. vieta) un Edgars Caics (2. vieta).
Dati saskaņā ar pasaules reitingu 2025. gada 1. jūlijā.

KopvērtējumāSievietesJuniori (18-)Veterāni (40+)Bērni (13-)Seniori (55+) Rainers Kalniņš  Krista Annija Lagzdiņa  Regnārs Vazolinš  Valts Smagars  Rainers Martužāns  Salvis Skarainis Edgars Caics  Elēna Rācenāja  Lūkass Jurka  Salvis Skarainis  Ģirts Vazoliņš  Ilgvars Pavlovskis Raivis Miglinieks  Margarita Ābele  Henrijs Prokuratovs  Sandis Kalniņš  Dārta Vesele  Gunārs Buls

 Sacensības 

Apmēram 15 valstu federācijas visas sezonas gaitā organizē nacionālu sacensību sēriju izlases atlasei. Parasti šie turnīri ir brīvi pieejami jebkuram gribētājam no jebkuras valsts, bieži vēlama pieteikšanās dažas dienas iepriekš. Lielākās sacensības tiek iekļautas Pasaules tūrē, kuras labākie spēlētāji saņem ārpuskārtas ceļazīmes uz attiecīgo sezonu noslēdzošo pasaules vai Eiropas čempionātu jūnija sākumā.

 Sacensības Latvijā 

Izņemot karantīnas pārtraukuma periodu 2020.—2021. gadā, Latvijā tiek organizētas četru veidu sacensības:
 LGHF lielturnīri ar pietiekami augstu reitingu izlases atlasei (Rīgas kauss decembrī, Latvia Open septembrī, Latvijas čempionāts pavasarī un četru posmu Latvijas kauss no rudens līdz pavasarim), kuros visos ir atklāta piedalīšanās, kā arī speciāli čempionāti sievietēm, junioriem un veterāniem aprīlī.
 Vietējo klubu rīkotās sacensības un treniņturnīri. Bieži grūti atšķirt vienu no otra, lai gan daļa no tiem tiek ierakstīta LGHF sacensību kalendārā. Labākā vieta iesācējiem.
 Masveidīgi reklāmas vai komerciāli pasākumi. Īsi pirms Rīgas kausa regulāri tiek organizēts skolnieku turnīrs, kurā 2017. gadā piedalījās vairāk kā 580 skolnieku.Rīgas Domes IKSD: Novadīts Rīgas bērnu un jauniešu galda hokeja turnīrs “Sarauj 2017” LGHF un vietējie klubi tāpat ar saviem galdiem piedalās dažādos publiskos pasākumos un vada turnīrus korporatīvajai atpūtai.LGHF un vadošo sportistu atskaites par notikušajiem amatieru turnīriem
 Kopš 2016. gada — Amatieru Līga vienlaikus un vienuviet ar LGHF lielturnīriem, priekš iesācējiem un vājākajiem spēlētājiem.

 Turnīru organizācija 

Mazos treniņturnīrus parasti organizē bez sevišķa plāna, korporatīvos — pēc pasūtītāja vēlmēm. Jo vairāk dalībnieku treniņturnīrā, jo vairāk tā organizācija atgādina LGHF reitinga lielturnīru.

Lielturnīrs parasti notiek sporta zālē (Rīgā — pēdējos gados Kultūru vidusskolā, biežāk gan Inčukalna sporta kompleksā), pirms turnīra dalībnieki tiek piereģistrēti (tiek veikta arī iepriekšēja reģistrācija caur Internetu), un datorprogramma pēc reitinga sadala ieradušos spēlētājus pa 3—6 atlases apakšgrupām atkarībā no dalībnieku skaita. Normāli apakšgrupās ir pa 15-20 cilvēku, kuri izspēlē riņķa turnīru. Katras apakšgrupas galdiņi ir nostādīti vienā rindā. Pēc katras spēles dalībnieks pāriet pie nākamā galdiņa labajā pusē no sevis, tā saņemot sev pretī jaunu pretinieku, rindas galā pārejot otrā pusē. Uzvarētāji pieraksta spēles rezultātu apakšgrupas kopīgajā rezultātu lapā, no kuras to tiesneši ievada datorā.

Rīgas kausā lielā dalībnieku pieplūduma dēļ pirms apakšgrupu sacensībām tiek organizētas kvalifikācijas grupas dalībniekiem ar zemu reitingu un nepiereģistrētajiem. 2017. gadā Rīgas kausā, ieskaitot kvalifikācijas grupas, pavisam piedalījās 257 spēlētāji, no kuriem 190 iekļuva pamatturnīrā pēc reitinga vai kvalifikācijas rezultātiem.

Pēc apakšgrupām seko tehnisks pārtraukums rezultātu apkopošanai, galdu pārbīdei un pusdienām, pēc kura labākie — šai sezonā parasti 16 — saskaņā ar apakšgrupās ieņemtajām vietām izspēlē riņķa turnīrā pirmo (augstāko) līgu, bet pārējie — zemākas līgas. Orientējoši tajās, izņemot zemāko, cenšas ielikt pa 20-24 spēlētājiem.

Pēc līgu izspēles bieži vēl tiek rīkotas izslēgšanas spēļu sērijas starp līgu pirmajiem un pēdējiem spēlētājiem, kā arī starp 8-16 labākajiem pirmās līgas spēlētājiem. Tas ir visai laikietilpīgs process — tā, 2015. g. septembra sacensībās Jēkabpilī vairums dalībnieku bija beiguši spēles pēc septiņām stundām, kamēr labākie spēlēja visas 12.Latvia Open-2015 subjektīvs apraksts

Pēc turnīriem seko apbalvošana, lai gan tos dalībniekus, kuru vietas vairs nevar mainīties, parasti apbalvo izslēgšanas spēļu laikā. Apbalvo labākos gan kopīgā vērtējumā, gan atsevišķi starp junioriem (līdz 18 g. v.), veterāniem (no 40 g. v.) un sievietēm. Pēdējā laikā bieži izdala un atsevišķi apbalvo arī labākos bērnus līdz 13 un seniorus no 55.

 Spēles laukums 
Visās ITHF sacensībās Eiropā tiek lietoti "Stiga play-off", kopš 2019. gada arī "Stiga 21" standarta laukumi. Ziemeļamerikā bieži lieto "Stiga Stanley cup" standartu, kura vienīgā atšķirība ir figūriņu formā.

Spēles laukums ir apmēram metru reiz pusmetru liela ar apmalēm ierobežota horizontāla virsma ar noapaļotiem stūriem, kurā izgrieztas renītes figūriņu vadīšanai un vārtu atveres. Renīšu un attiecīgi figūriņu katram spēlētājam ir pa sešām — viens vārtsargs, divi aizsargi un trīs uzbrucēji. Katra figūriņa caur zobrata mehānismu (citos standartos tā vietā var būt atsperes mehānisms) zem laukuma savienota ar vadības stieni, kura otrs gals iznāk ārā no laukuma apakšas pie spēlētāja. Katrs stienis var virzīties turp un atpakaļ pa renīti un griezties ap savu asi, tādējādi ļaujot šīs pašas kustības izdarīt figūriņai.

Spēlē lieto relatīvi lielu plastmasas ripu. Renītes izvietotas tā, lai jebkura vieta uz laukuma būtu aizsniedzama kādai figūriņai (lai gan Stigas standartā problemātiska paliek vārtu līnija, par kuru ir īpaša atruna noteikumos). Pretinieki, vadīdami savas figūriņas ar stieņiem, cenšas iemest ripu pretinieka vārtos. Atšķirībā no ledus hokeja, šeit nav "aizmugures" noteikuma un visi iemetieni notiek laukuma centrā.

Laukums tiek nostiprināts uz speciāla galdiņa vai jebkuras citas horizontālas virsmas 70-80 cm augstumā vai nu pielīmējot kājiņas ar divpusēju līmlenti, vai izmantojot speciālus stiprinājumus. Citu atšķirību starp veikalos pārdodamajiem "Stiga 21" laukumiem un sacensībām sagatavotajiem nav.

 Nestandarta laukumi 

 Luč 
Neraugoties uz to, ka padomju galda hokeja standarts "Luč" pa pusgadsimtu ir mazliet atpalicis no pasaules līmeņa, tas ar nebūtiskām izmaiņām līdz 2010. gadu beigām joprojām tika pārdots un uz tā rīkoja čempionātus. Pirmais pasaules čempionāts, kurā šis standarts tika lietots, notika 2008. gadā Mostā, Čehijā, tomēr tagad toreizējā rīkotāja organizācija pārgājusi uz mazizmēra "Chemoplast". Kopš 2012. gada rūpnīcas finansiālo problēmu dēļ tā ražošana tiek periodiski apturēta un atkal atjaunota, pēdējos gados vairs nav ziņu par ražošanas atjaunošanu.

 Burbuļhokejs 
Šis galda hokeja paveids atšķiras pirmām kārtām ar to, ka to pārklāj caurspīdīgs kupols, kas neļauj ripai izlidot no laukuma, bet spēlētājiem — piekļūt tam. Attiecīgi hokejam ir speciāls mehānisms ripas ievadei spēlē pēc gūtiem vārtiem, citas atšķirības no standarta nav principiālas. Burbuļhokejs ir īpaši populārs Ziemeļamerikā un bieži tiek uzstādīts priekš līdzjutējiem sporta arēnās kopā ar līdzīgām sporta spēlēm un spēļu automātiem un parasti ir ar naudas pieņemšanas mehānismu par nospēlēto laiku. Šim paveidam bija pašam sava federācija IBHF un notiek savas sacensības. Standarta popularitātei traucē tā dārgums. Pašlaik Facebook atrodama Nacionālā Burbuļhokeja asociācija, kura savas sacensības sauc par burbuļhokeja pasaules čempionātu.World Championship Tournament of Bubble Hockey will be held in Buffalo

 Citi galda hokeju varianti 
Dažādu ražotāju piedāvātās versijas ir daudzskaitlīgas, taču Eiropā mazpopulāras. Citādi tas ir Ziemeļamerikā, kur vairāku firmu ražojumu cienītāji organizējušies savos klubos (piemēram, uz Coleco galdiem spēlējošā NTHL) un dažādi galda hokeja paveidi tiek plaši lietoti — tā, uz viena no tiem 2015. gada 18. septembrī Kanādas premjerministrs Stīvens Hārpers nospēlēja reklāmas spēli pret Veinu Grecki.Wayne Gretzky assists on Stephen Harper's goal Ziemeļamerikā darbojas vairākas savienības, līgas un federācijas, kuras vienlaikus atzīst dažādu ražotāju stieņu galda hokejus — tā, Vinipegas GHL savos turnīros lieto vienlaikus 20 ražotāju galda hokeja laukumus, ieskaitot "Stigu", un tās prezidents vienlaikus ilgstoši ieņēma amatu arī ITHF.

Pārējos kontinentos šis sporta veids ir gandrīz nepazīstams, un to iedzīvotāji ar viņu pamatā sastopas emigrācijā — piemēram, Dānijā viņiem organizē speciālus turnīrus "Welcome to Denmark!".

 Citas spēles 
Reizēm aiz komerciāliem iemesliem par galda hokeju tiek nosauktas spēles, kas to galīgi neatgādina, lai izmantotu populāru brendu. Reizēm atšķirība ir acīmredzama, kā gaisa hokeja vai biljardhokeja gadījumos, reizēm jautājums ir strīdīgs, kā ar magnētisko hokeju bez vadības renītēm, bet ar stieņiem.Мурманский магнитный хоккей Ir bijuši mēģinājumi visus tos apvienot zem viena organizatoriska jumta, kā WTHA, par kuru veiksmīgumu ir pretēji viedokļi.

 Galvenie spēles noteikumi 
 Spēli tiesā paši spēlētāji, kas prasa no viņiem ētikas normu ievērošanu.
 Spēle ilgst piecas minūtes. Laiks spēles gaitā netiek apturēts, ripai paliekot vārtos vai izejot ārpus laukuma. Spēles laiku var apturēt, ja jālabo galdiņš vai pēc spēlētāju vienošanās neparedzētā situācijā.
 Spēle notiek uz firmas "Stiga" galdiņiem, kas nekustīgi piestiprināti pamatnei. Vārtos nelieto reizēm komplektā iekļauto plastmasas tīkliņu. Vārtu apakšdaļa var būt modificēta, izzāģējot plastmasas apakšu un aizvietojot to ar drēbes tīkliņu.
 Iemetienu laukuma centrā spēles sākumā veic, noliekot ripu laukuma centrā un sākot spēli līdz ar skaņas signālu. Visi citi iemetieni arī tiek izdarīti laukuma centrā, bet no augšas, turot ripu 5 cm centimetru virs figūriņu galvām. Abiem centra uzbrucējiem iemetiena brīdī jābūt atvilktiem līdz galam savās laukuma pusēs, aizsargiem atvilktiem pirms zilās līnijas un pretiniekiem jābūt gataviem iemetienam.
 Spēles neparedzēta pārtraukuma gadījumā iemetiens notiek, ja abi spēlētāji pārtraukuma mirklī varēja sasniegt ripu. Ja to kontrolēja viens no spēlētājiem, tad ripa paliek pie viņa.
 Vārti neskaitās:
 ja ripa nav palikusi vārtos, bet izlekusi atpakaļ;
 ja sists ar kāju pa stāvošu ripu, kuru pirms tam uz renītes nostādījusi tā pati figūriņa (taču tiek skaitīts metiens ar pacelto kāju, kad to lieto kā nūju);
 ja kopš iemetiena brīža pagājis mazāk par 3 sekundēm jeb vai ripa pēc tām vēl nav skārusi citas figūriņas, izņemot centru un pretinieka vārtsargu;
 ja ripa iemesta vienlaikus ar spēles beigu signālu (šaubu gadījumā vārti netiek ieskaitīti);
 ja ripa iemesta laikā, kad galds nav bijis stabils uzbrūkošā spēlētāja dēļ.
 Gūtie vārti skaitās, arī ja figūriņa salūzusi vai nokritusi vārtu gūšanas laikā.
 Viena figūriņa var turēt ripu ne ilgāk kā 5 sekundes, neizdarot piespēli vai metienu. Ja šis laiks tiek pārsniegts, seko iemetiens.
 Figūriņas, kas spēles gaitā pacēlušās uz augšu, var nospiest uz leju laikā, kad spēle ir pārtraukta vai kad nospiedējs pats kontrolē ripu. Pēdējā gadījumā jāievēro "5 sekunžu noteikums". Veicot nospiešanu, spēlētājs nevar vienlaikus spēlēt.
 Ja ripa nonākusi uz spēlētāja vārtu līnijas un viņš nav drošs, ka spēs to paņemt ar nūju, viņš drīkst paziņot "Bloks" un izdarīt iemetienu.
 Ja spēlētājs 30 sekunžu laikā pēc sākuma signāla vēl nav ieradies uz spēli, viņš saņem zaudējumu 0:10.

Turnīros sportistiem tiek lietoti sīkāk izstrādāti noteikumi, kuri ietver situācijas, kādas amatieru spēlēs parasti nerodas.

 Praktiskā nozīme 

Galda hokeju daži sauc par pasaules ātrāko sportu, jo tas prasa ļoti ātru reakciju. Vienlaikus daudzi to vispār neatzīst par sportu, uztverdami kā rotaļlietu. Dažādās valstīs pret to ir dažāda attieksme, tā, Krievijā 2015. gada rudenī tika apspriests likumprojekts par visu neatzīto sporta veidu sacensību faktisku aizliegšanu, kas būtu skāris arī galda hokeju. Likumprojekts netika pieņemts sporta sabiedrības protestu dēļ.Чемпионат — это звучит гордо. Как чиновников поставили на место Citāda pozīcija ir Igaunijā, kur starptautiskā Tallinas kausa atklāšanā piedalījās kultūras ministrs.В субботу в Таллинне прошел этап Кубка мира по настольному хоккею

Latvijā galda hokeju sporta pedagogi ieteic, lai attīstītu kustību koordināciju, veiklību, muguras un kāju muskulatūras nostiprināšanai. Attīstās mazā pirkstu motorika un loģiskā domāšana, jo spēle ir dinamiska un mainošās situācijas prasa citādu reakciju katru sekundi.

 Galveno starptautisko turnīru statistika 

 Pēdējā pasaules čempionāta rezultāti 

2025. gada jūnijs, Zviedrija, Ūmeo
KategorijaUzvarētājsDalībnieku skaitsIndividuālā Rainers Kalniņš 115 (16 valstis)Sievietes Hanna Ivancova 23 (7 valstis)Juniori Regnārs Vazoliņš  27 (8 valstis)Veterāni Hermanis Stēns  45 (15 valstis)Bērni Rainers Martužāns  15 (7 valstis)Seniori Ingve Osheims  21 (12 valstis)Izlases Latvija  9Sieviešu izlases Latvija  4Junioru izlases Latvija  6Veterānu izlases Zviedrija  8

 Pēdējā Eiropas čempionāta rezultāti 

2024. gada jūnijs, Latvija, Valmiera
KategorijaUzvarētājsDalībnieku skaitsIndividuālā Edgars Caics  109 (14 valstis)Sievietes Hanna Ivancova 13 (4 valstis)Juniori Artjoms Matancevs  27 (8 valstis)Veterāni Peters Estlunds  39 (13 valstis)Bērni Roberts Verbičs  21 (6 valstis)Seniori Igors Saveļjevs  16 (6 valstis)Izlases Ukraina  8Sieviešu izlases Latvija  4Junioru izlases Latvija  4Veterānu izlases Zviedrija  6

 Pasaules klubu čempionātu rezultāti 
250px|thumb|Pasaules 2018. gada klubu čempionāta fināls Jēkabpilī. BJC "Laimīte" pret "Toros" no Krievijas.
GadsNorises vietaUzvarētājiKomandu skaits2007 Oslo, Norvēģija Enköping HSC 20 (7 valstis)2010 Libereca, Čehija  RTHF United Team 26 (8 valstis)2012 Sanktpēterburga, Krievija  BJC Laimīte 17 (5 valstis)2014 Letovice, Čehija  BJC Laimīte 31 (10 valstis)2016 Kurska, Krievija  BJC Laimīte 23 (4 valstis)2018 Jēkabpils, Latvija  THC Toros 23 (5 valstis)2021 Kraņa, Slovēnija  Legion-NiKi 7 (4 valstis)2024 Prāga, Čehija  Inčukalna GHK 26 (9 valstis)

 Skatīt arī 
 Gaisa hokejs

 Atsauces 

 Ārējās saites 

 Latvijas Galda Hokeja Federācija 
 Starptautiskā Galda Hokeja Federācija 
 Pasaules reitings 

Kategorija:Galda hokejs
Kategorija:Hokeja paveidi