Māte Terēze

Māte Terēze, katoļu  baznīcā pazīstama kā Svētā Terēze no Kalkutas, īstajā vārdā Anjeze Gondža Bojadžiu (; dzimusi , mirusi ), bija albāņu izcelsmes katoļu sabiedriskā darbiniece. Žēlsirdības misionāru reliģiskā ordeņa dibinātāja. Kļuva slavena ar žēlsirdības darbu Kalkutas nabadzīgo iedzīvotāju vidū. 1979. gada Nobela miera prēmijas laureāte. 2016. gada 4. septembrī kanonizēta par svēto.
 Biogrāfija 
Dzimusi albāņu ģimenē Osmaņu impērijas pilsētā Skopjē (tagad tā ir Ziemeļmaķedonijas galvaspilsēta). Kad meitenei bija 12 gadi, viņa pārsteidza savu ģimeni, paziņojot, ka grib kļūt par mūķeni. 18 gadu vecumā devās uz Īriju, iestājās loratenciešu klosterī, kur pieņēma vēlāk visai pasaulei zināmo vārdu — Terēze. Vēlāk viņu nosūtīja uz Kalkutu Britu Indijā, kur loratenciešu vadītā vidusskolā mācīja ģeogrāfiju turīgo indiešu meitenēm. Vēlāk Terēze kļuva par šīs skolas direktori.

Izšķirošo lēmumu mainīt dzīvi un pievērsties nabadzības novārdzinātajiem Māte Terēze pieņēma pēc 20 skolā nostrādātajiem gadiem. 1948. gadā no Romas pāvesta Pija XII saņēma atļauju dzīvot kā neatkarīgai mūķenei. 1950. gadā Vatikāns oficiāli paziņoja par Mātes Terēzes Žēlsirdības ordeņa nodibināšanu. 1965. gadā pāvests Pāvils VI atļāva Terēzes vadītajai labdarības misijai sākt darbu arī ārpus Indijas. Mātes Terēzes nāves brīdī vairāk nekā 5000 mūķeņu aptuveni 100 valstu 600 patversmēs rūpējās par pamestiem bērniem, slimiem un veciem cilvēkiem. 1979. gadā Māte Terēze saņēma Nobela miera prēmiju, kuru ziedoja savas kustības patversmēm — viņa atteicās arī no Nobela prēmijas laureātu svinīgā mielasta, lūdzot, lai tam paredzētos līdzekļus atdotu viņas aprūpējamiem.

Māte Terēze nomira 1997. gada 5. septembrī. Viņas bērēm Indijā bija piešķirts valsts ceremonijas statuss. Tajās piedalījās ap 20 000 cilvēku, taču abpus 10 kilometrus garajam ceļam, ko lafete ar mātes Terēzes mirstīgajām atliekām veica līdz apbedījuma vietai, stāvēja apmēram miljons cilvēku. 2003. gada 19. oktobrī Jānis Pāvils II Māti Terēzi beatificēja. 2016. gada 4. septembrī pāvests Francisks Māti Terēzi kanonizēja par svēto.

Viņa savas dzīves laikā saņēmusi vairākus apbalvojumus: 1978. gadā — Balzana prēmiju, 1979. gadā — Nobela miera prēmiju, 1980. gadā — Bharat Ratna, 1985. gadā — Prezidenta brīvības medaļu. Pazīstamas ir mātes Terēzes grāmatas par garīgiem jautājumiem, vairākas sarakstītas kopā ar domubiedru brāli Rožē - Tezē kopienas radītāju.

Māte Terēze bija daudzu mīlēta un cienīta labdarības darbu un nesavtīguma dēļ, tomēr arī plaši kritizēta, īpaši par kontracepcijas noliegšanu un sliktajiem dzīves apstākļiem izveidotajās patversmēs.: "ultra-reactionary and fundamentalist even in orthodox Catholic terms"Loudon, Mary. (1996)The Missionary Position: Mother Teresa in Theory and Practice, Book Review, BMJ vol.312, no.7022, 6 January 2006, pp.64–5. Retrieved 2 August 2007. See also 

 Atsauces 

 Literatūra 




 Ārējās saites 

Mātes Terēzes biogrāfija Nobela prēmijas mājaslapā 

Kategorija:1910. gadā dzimušie
Kategorija:1997. gadā mirušie
Kategorija:Skopjē dzimušie
Kategorija:Romas katoļu misionāri
Kategorija:Katoļu svētie
Kategorija:Ziemeļmaķedonijas cilvēki
Kategorija:Indijas cilvēki
Kategorija:Nobela miera prēmijas laureāti
Kategorija:Ziemeļmaķedonijas albāņi