Aleksandrs Kerenskis

Aleksandrs Kerenskis (; dzimis , miris ) bija krievu politiķis, jurists, brīvmūrnieks. Krievijas Republikas pastāvēšanas laikā 1917. gadā bija Krievijas Pagaidu valdības premjerministrs līdz lielinieku apvērsumam.

 Dzīvesɡājums 
Dzimis 1881. ɡadā Simbirskā skolas direktora ģimenē. Kerenska tēvs bija sava priekšnieka skolu inspektora dēla Vladimira Uļjanova skolotājs, abas ģimenes pazina viena otru.
1903. gadā beidza studijas Sanktpēterburgas Universitātes Juridiskajā fakultātē un kopš 1904. gada strādāja par zvērinātu advokātu. 1905. gada decembrī viņu arestēja sakarā ar aizdomām par iesaistīšanos eseru kaujas grupā. Kā advokāts piedalījās daudzās skaļās tālaika tiesas prāvās (Ļenas zelta raktuvju strādnieku apšaušanas izmeklēšanā, Beilisa prāvā, procesā pret Valsts domes boļševiku frakciju).

No 1915. gada A. Kerenskis vadīja Krievijas Valsts domes Darba frakciju (t.s. "trudovikus"). Līdz 1917. gadam pildīja neregulārās brīvmūrnieku lielložas Krievijas Tautu Lielais Austrums ģenerālsekretāra pienākumus.Брачев В. С. Масоны в России: от Петра I до наших дней. — С.-Петербург: Стомма, 2000.
Kerenskis, būdams Petrogradas Strādnieku un kareivju padomes priekšsēdētāja biedrs, piedalījās 1917. gada Februāra revolūcijā. Martā viņš pievienojās sociālistu revolucionāru (eseru) partijai un kļuva par tieslietu ministru, vēlāk (maijā—septembrī) ieņēma kara un jūras ministra posteni.

1917. gada 21. jūlijā Kerenskis nomainīja Georgiju Ļvovu Pagaidu valdības ministru priekšsēdētāja amatā. Iesaistījās Korņilova dumpja likvidēšanā. 6.—7. novembrī (24.—25. oktobrī pēc vecā stila) lielinieku vadītās sacelšanās rezultātā viņa valdība tika gāzta. Pats Aleksandrs Kerenskis palika brīvībā, laikus pameta Petrogradu un neveiksmīgi vērsās pie karaspēka, lai atgūtu varu.

Vēlāk Kerenskis centās organizēt pretestību padomju varai, 1918. gadā izbrauca no Krievijas un dzīvoja Parīzē, bet pēc Otrā pasaules kara sākuma pārcēlās uz ASV. Kad Vācija uzbruka PSRS, Kerenskis vērsās pie Staļina ar sadarbības piedāvājumiem, bet tika ignorēts. Pēc Kerenska nāves 1970. gadā pareizticīgā baznīca Ņujorkā atteicās apglabāt Kerenski savā kapsētā, uzskatīdama viņu par vienu no Krievijas sagrāves galvenajiem vaininiekiem.

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Kategorija:Krievijas juristi
Kategorija:Krievijas valdības vadītāji
Kategorija:Krievijas vēsture
Kategorija:1881. gadā dzimušie
Kategorija:1970. gadā mirušie
Kategorija:Uļjanovskas apgabalā dzimušie