Saloniki

Saloniki () ir otra lielākā pilsēta Grieķijā. Atrodas valsts ziemeļos pie Egejas jūras Termaikas līča pie Halkidikes pussalas. Grieķu Maķedonijas galvaspilsēta. Sena pilsēta ar bagātīgu vēstures mantojumu. Liela osta un rūpniecības centrs.

Slavena kā vieta, kur atrodas sv. Dēmētrija (Άγιος Δημήτριος της Θεσσαλονίκης) relikvijas.

Svarīgs izglītības centrs — Saloniku Aristoteļa universitāte ir lielākā universitāte Grieķijā.

 Vēsture 
Pilsētu ap 315. gadu p.m.ē. nodibināja Senās Maķedonijas ķēniņš Kasandrs senākas pilsētas Termas vietā un nosauca to savas sievas, Maķedonijas Aleksandra māsas Tesalonikas, vārdā. Saloniki auga ātri un jau II gs. p.m.ē. pilsētai bija aizsardzības mūri un autonomija.

Pēc Maķedonijas krišanas 168. gadā p.m.ē. Saloniki kļuva par romiešu pilsētu un attīstījās kā tirdzniecības pilsēta, jo atradās uz svarīgā Via Egnatia starp Bizantiju (vēlāko Konstantinopoli, tagad Stambula Turcijā) un Dirrahiju (tagad Duresi Albānijā). I gs. pilsētā atradās ievērojama ebreju kopiena, un pilsēta kļuva par agrīnu kristietības centru. Savā otrajā misijas ceļojumā vietējā sinagogā sludināja Svētais Pāvils. 306. gadā imperators Maksimiāns sodīja ar nāvi prokonsulu Demetriju, kurš vēlāk tika kanonizēts un kļuva par Saloniku aizgādni, vienu no Grieķijas un visas viduslaiku Eiropas ievērojamākajiem svētajiem.

Pēc Romas impērijas sadalīšanas Saloniki bija otra ievērojamākā Bizantijas pilsēta. 620. gadā zemestrīce noposta pilsētu. VII gs. Saloniku apkārtnē ienāca slāvi, tomēr pašu pilsētu neieņēma. Imperators Mihails III 9. gadsimtā uzdeva Salonikos dzimušajiem brāļiem Kirilam un Metodijam doties misijas ceļojumā uz ziemeļiem. Brāļi misijas laikā izveidoja slāvu alfabētu (glagolicu un, iespējams, kirilicu), kas kļuva par senslāvu valodas tekstu rakstību.

904. gadā arābi no Krētas izpostīja pilsētu un pārdeva verdzībā ap 22 tūkstošus iedzīvotāju. 1185. gadā Sicīlijas normaņi ieņēma pilsētu, tomēr pēc gada tika padzīti.Ceturtā Krusta kara laikā 1204. gadā Saloniki kļuva par Latīņu impērijas vasaļvalsts — Saloniku Karalistes galvaspilsētu, tomēr 1224. gadā to ieņēma Epīras despotāta valdnieks Mihails Duka. 14. gadsimta vidū Salonikos valdīja zeloti.

1430. gada 29. martā osmaņu valdnieks Murads II Salonikus pievienoja Osmaņu impērijai.
Osmaņu laikos Saloniki bija daudznacionāla pilsēta, tajā bija grieķu, turku, bulgāru, albāņu un sefardu ebreju kopienas. 1888. gadā pilsētu sasniedza dzelzceļš. 1881. gadā Salonikos dzima modernās Turcijas izveidotājs Mustafa Kemals Ataturks. 20. gadsimta sākumā Saloniki bija jaunturku kustības galvenais centrs.

Pirmā Balkānu kara laikā Salonikus 1912. gada 26. oktobrī ieņēma grieķu karaspēks. 1913. gada 18. martā Salonikos nogalināja Grieķijas karali Georgiju I.
Pirmā pasaules kara laikā 1915. gadā Salonikus ieņēma Antantes karaspēks placdarmam pret Bulgāriju. Salonikos darbojās viena no divām Grieķijas valdībām.
1917. gada 5. augustā lielākā daļa pilsētas nodega. Pēc dažiem gadiem pilsētu atjaunoja, un Saloniki ieguva regulāru plānojumu.

Pēc Grieķu-turku kara un Lozannas miera līguma noslēgšanas (1922), turku-grieķu iedzīvotāju apmaiņas programmā pilsētā ieradās no Mazāzijas izsūtītie grieķi. Pilsētas iedzīvotāju skaits būtiski palielinājās, to dēvēja par bēgļu galvaspilsētu, arī nabagu māti.
No 1941. gada 9. aprīļa līdz 1944. gada 30. oktobrim pilsēta bija vācu okupācijā.

1978. gada 20. jūnijā pilsēta cieta spēcīgā zemestrīcē.

 Ievērojamākās vietas 
 Saloniku Baltais tornis (Λευκός Πύργος, Leukos Pirgos) — pilsētas simbols. Celts XVI gs.
 Romas impērijas imperatora Galērija triumfa arka (Καμάρα) un mauzolejs. Mauzolejs pēc Konstatīna Lielā (IV gs.) pavēles tika pārveidots par baznīcu. Viena no vecākajām baznīcām, kas saglabājusies līdz mūsdienām
 Sv. Demetrija baznīca
 Bizantijas laika aizsardzības mūri

 Cilvēki 
Salonikos dzimuši:
 Manoliss Anagnostakiss (Μανώλης Αναγνωστάκης) (1925—2005) — dzejnieks
 Nāzims Hikmets (Nâzım Hikmet) (1901—1963) — dzejnieks
 Mustafa Kemals Ataturks (Mustafa Kemal Atatürk) (1881—1938) — mūsdienu Turcijas dibinātājs un pirmais prezidents
 Sv. Kirils un Metodijs (Άγιος Κύριλλος, Άγιος Μεθόδιος) (IX gs.) — misionāri, slāvu alfabēta autori

 Galerija 

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Kategorija:Grieķijas pilsētas