Šveice

Šveice (, , , ), oficiāli Šveices Konfederācija (, saīsinājumā CH), ir federāla valsts Rietumeiropā, kuru veido 26 kantoni. Šveicei juridiski nav galvaspilsētas, lai gan faktiski tā ir Berne, kur atrodas vairums valsts iestāžu. Šveicei nav robežas ar jūru; ziemeļos tā robežojas ar Vāciju, austrumos ar Lihtenšteinu un Austriju, dienvidos ar Itāliju, bet rietumos robežojas ar Franciju.

Šveice atrodas starp Alpu un Juras kalniem; tās kopējā platība ir 41 284 km². Šveicē dzīvo aptuveni 8 miljoni iedzīvotāju, no kuriem lielākā daļa ir apmetušies valsts centrālajā daļā. Šeit atrodas arī lielākās valsts pilsētas. Pēc IKP uz vienu iedzīvotāju Šveice ir viena no bagātākajām valstīm pasaulē. Cīrihe un Ženēva ir novērtētas kā pilsētas ar otro un trešo augstāko dzīves kvalitāti pasaulē. Swiss and German cities dominate ranking of best cities in the world

Kopš 1815. gada Šveice ir neitrāla valsts un nav iesaistījusies karos un ir kļuvusi par svarīgu finanšu centru. Šajā valstī atrodas vairāku starptautisku organizāciju galvenās mītnes, piemēram, Sarkanā Krusta galvenā mītne. Valsts daudzējādā ziņā ir vienota un, apzinot savus nelielos resursus, radījusi plaukstošu saimniecību.

Šveice ir daudzvalodīga valsts, tajā ir četras oficiālās valodas: vācu, franču, itāļu un retoromāņu. Par valstiskās neatkarības sākumu uzskata 1291. gadu, kad apvienojās vairākas zemes, kas veido mūsdienu kantonus. Par konfederāciju tā kļuva 1848. gadā pēc Šveices Konstitūcijas pieņemšanas. Šveicē vidējais iedzīvotāju mūža ilgums ir 79 gadi. Valsts oficiālā naudas vienība ir Šveices franks.

 Etimoloģija 
Valsts nosaukums "Šveice" ir cēlies no Švīces kantona nosaukuma, kas atrodas valsts vidienē.  Švīce bija viens no kantoniem, kas 1291. gadā parakstīja Federatīvo hartu, un dibināja Seno Šveices Konfederāciju. Savukārt Švīces kantona nosaukums ir datēts ar 972. gadu. Tā izcelsme tiek saistīta ar senaugšvācu vārdu Suittes, kas nozīmē "sadedzināt". Šāds nosaukums visticamāk ir saistīts ar mežu izdedzināšanu, kur pēc tam cēla mājas. Room, Adrian (1997). Placenames of the World. McFarland and Co., Inc., lpp. 364.  Visu valsti pakāpeniski par "Šveici" sāka saukt tikai pēc Švābu kara, kas norisinājās 1499. gadā.

Valsts antīkais nosaukums ir "Helvētija" (), kas cēlies no ķeltu cilts helvētu nosaukuma, kuri dzīvoja mūsdienu Šveices teritorijā, pirms to iekaroja romieši. Rakstiskajos avotos šī cilts pirmo reizi pieminēta ap 300. gadu p.m.ē.R. C. De Marinis reprodukcija, Gli Etruschi a Nord del Po, Mantova, 1986. Balstoties tieši uz šo agrīno nosaukumu, Šveices oficiālais nosaukums arī mūsdienās latīņu valodā ir Confoederatio Helvetica, un tieši tāpēc tās starptautiskais ISO kods ir latīņu nosaukuma pirmie burti CH.

 Vēsture 

Senākās zināmās ciltis, kas dzīvoja Šveices teritorijā, ir no Hallštates un Latenes kultūrām. Starp citu, Latenes kultūras nosaukums ir cēlies no Latenes (La Tène) arheoloģisko izrakumu vietas, kas atrodas netālu no Neišateles ezera. 58. gadā p.m.ē. Jūlija Cēzara vadītā armija sakāva helvētus kaujā pie Bibraktas.  15. gadā p.m.ē. Tiberijs, kas vēlāk kļuva par Romas imperatoru, un Nērons Klaudijs Drūzs (Nero Claudius Drusus) iekaroja Alpus un pievienoja šo teritoriju Romas impērijai kā Rētijas provinci.

1291. gada Federālā harta, kuru parakstīja lauku kopienas no Ūrī, Švīces un Untervaldenes, tiek uzskatīts par pamatdokumentu konfederācijas dibināšanai, lai gan ir iespējams, ka līdzīgas savienības bija izveidojušās jau iepriekšējos gadu desmitos.
1353. gadā trīs sākotnējiem kantoniem pievienojās Glarusa un Cūga, kā arī Lucernas, Cīrihes un Bernes pilsētu kantoni. Šī astoņu kantonu konfederācija pastāvēja līdz 15. gadsimta beigām.  Līdz 1460. gadam Konfederācijas kontrolē bija nonākusi lielākā daļa no teritorijas, kas atrodas starp Reinu un Alpiem. 1499. gadā Šveice ar uzvaru Švābu karā pret Švābu savienību un Hābsburgiem de facto ieguva neatkarību no Svētās Romas impērijas. Tikai 1648. gadā, vairāk nekā gadsimtu pēc šiem kariem, Johans Rūdolfs Vetstains (Johann Rudolf Wettstein) kā Šveices Konfederācijas sūtnis veiksmīgu pārrunu rezultātā parakstīja Vestfālenes līgumu, saskaņā ar kuru oficiāli tika atzīta Šveices neatkarība attiecībā pret Svēto Romas impēriju un tās neitralitāti karos.
2002. gadā Šveice kļuva par pilntiesīgu Apvienoto Nāciju biedru. Šveice nav iestājusies Eiropas Savienībā.

 Ģeogrāfija 
Šveices platība ir 41 290 km², iedzīvotāju skaits ap 8,57 miljoni, apdzīvotības blīvums ir 198 cilvēki uz kvadrātkilometru. Tā kā Šveicei nav tiešas pieejas jūrai un ir salīdzinoši maz dabas resursu, tai ir bijis jāuztur labas attiecības ar savām kaimiņvalstīm un jāattīstās specifiskās saimniecības nozarēs. Šveice robežojas ar Vāciju, Lihtenšteinu, Franciju, Austriju un Itāliju.

Šveici var iedalīt trīs ģeogrāfiskos reģionos — Šveices Alpos, Šveices plakankalnē un Juras kalnos. Alpi atrodas valsts centrālajā daļā un dienvidos. Augstākā virsotne Šveicē ir Difūra smaile (4634 m v.j.l.) valsts dienvidos uz robežas ar Itāliju. Alpos ir neskaitāmi daudz ieleju ar šļūdoņiem un ūdenskritumiem. Šveice ir bagāta ar ezeriem, daudzos kalnu ieskautajos, gleznainajos ezeros sākas upes. Cauri lielākajam Šveices ezeram Ženēvas ezeram tek Rona. Citi lielākie ezeri ir Bodenezers, Neišateles ezers, Frīvaldšteterezers, Cīrihes ezers. Šveicē atrodas arī Reinas, Āres, Innas un Tičīno iztekas.

Apdzīvotākā Šveices daļa ir vidiene - tā ir kalnaina, bet daudz līdzenāka par Alpiem un Juru. Tur ir daudz mežu un pļavu, šeit ir auglīgas upju ielejas, kuras izmanto augļu koku un vīnogulāju audzēšanai. Dominējošā lauksaimniecības nozare ir piena lopkopība. Siltajos mēnešos liellopi, aitas un kazas ganās augstkalnu pļavās, bet ziemā viņus nodzen zemāk ielejās. Pienu izmanto dažādu siera šķirņu ražošanai, viens no pazīstamajiem Šveices sieriem ir Ementāles siers.

 Klimats 
Klimats Šveicē visumā ir mērens. Vasaras parasti ir siltas un mitras, periodiski līst. Ziemas kalnos ir bagātas ar sniegu, bet ļoti saulainas. Zemāk ziemās ir mākoņains, drēgns un mikls. Vissausākais laiks parasti ir rudenī.

 Administratīvais iedalījums 
Šveice iedalās 26 kantonos.

 Kantons  Admin. centrs  Platība (km²)  Iedzīvotāji Apencelle-Auserrodene  Hērizava  243  52654 Apencelle-Innerrodene  Apencelle  173  15471 Ārgava  Ārava  1404  581562 Bāzele-lauki  Līstāle  518  269145 Bāzele-pilsēta  Bāzele  37  185227 Berne  Berne  5959  962982 Cīrihe  Cīrihe  1729  1307567 Cūga  Cūga  239  109141 Fribūra/Freiburga  Fribūra  1671  263241 Glarusa  Glarusa  685  38237 Graubindene  Kūra  7105  188762 Jura  Delemona  838  69555 Lucerna  Lucerna  1493  363475 Neišatele  Neišatele  803  169782 Nidvaldene  Štansa  276  40287 Obvaldene  Zarnene  491  33997 Sanktgallene  Sanktgallene  2026  465937 Šafhauzene  Šafhauzene  298  74527 Švīce  Švīce  908  141024 Tičīno  Bellincona  2812  328580 Turgava  Frauenfelde  991  238316 Ūrī  Altdorfa  1077  34989 Valē/Vallisa  Sjona  5224  298580 Vo  Lozanna  3212  672039 Zoloturna  Zoloturna  791  250240 Ženēva  Ženēva  282  438177
 Iedzīvotāji 

Šveicē dzīvo aptuveni 8 667 100 iedzīvotāju. Saskaņā ar ANO aplēsēm 2019. gadā Šveicē dzīvoja 2,6 miljoni imigrantu un viņu pēcnācēju jeb 29,9 % no iedzīvotājiem.

Iedzīvotāju īpatsvars vecumā līdz 14 gadiem — 15,0 %, vecumā virs 65 gadiem — 19,1 % (2020. gadā).

Šveices iedzīvotāju sadalījums pēc lietotās valodas
 gads iedzīvotāju skaits vācu franču itāļu retoromāņu angļu holandiešu spāņu krievu citu slāvu valodas citas valodas 1930 4066400 2924313 831097 242034 44158 8974 2452 2095 2751 3555 4971 1941 4265703 3097060 884669 220530 46456 4326 2356 1571 2375 2776 3584 1950 4714992 3399636 956889 278651 48862 9164 3542 2172 2309 4894 8873 1960 5429061 3765203 1025450 514306 49823 18418 6220 16113 2271 5361 25896 1970 6269783 4071289 1134010 743760 50339 32509 11935 123708 nez. 43457 58776 1980 6365960 4140901 1172502 622226 51128 38494 13228 118169 nez. 80349 128963 1990 6873687 4374694 1321695 524116 39632 60786 11895 116818 3022 124624 296405 2000 7288010 4640359 1485056 470961 35095 73425 11840 77506 9003 125727 359038 2010 79525552019 8570700

 Kultūra 
Šveices kultūra ir ļoti ietekmēta no valsts četrām oficiālajām valodām — vācu, franču, itāļu un retoromāņu — un atšķirīgajiem reģionālajiem identitātēm. Tas ietekmē literatūru, mākslu un tradīcijas. Piemēram, vāciski runājošajās daļās ir atšķirīga kultūra nekā franciski vai itāliski runājošajās daļās.

Šveicē ir attīstīta mākslas un mūzikas dzīve. Tā ir dzimtene tādiem ievērojamiem māksliniekiem kā Pauls Klē un Alberto Džakometi. Mūzika ietver dažādus žanrus, tostarp tautas mūziku, klasisko mūziku un modernu popkultūru.

Šveicē notiek daudz festivālu, piemēram, Montreux Jazz Festival, Locarno Film Festival un Art Basel. Ir arī vietējās tradīcijas, piemēram, Alpu zvanu svētki un Karnevals.

Šveices virtuve ir daudzveidīga un atkarīga no reģiona. Populāri ēdieni ir fondue, raclette un šokolāde, kas ir globāli pazīstama.

 Izglītība 
Šveices izglītības sistēma ir viena no labākajām pasaulē un piedāvā plašas iespējas dažādos līmeņos.

Izglītība Šveicē tiek decentralizēta, un katrs kantons ir atbildīgs par savu izglītības sistēmu.

Obligātā izglītība ilgst apmēram deviņus gadus, sākot no pamatskolas. Pēc tam skolēni var izvēlēties starp akadēmisko ceļu, kas ved uz universitāti, vai profesionālo izglītību, kas piedāvā praktisku apmācību. Šveice ir mājvieta vairākām pasaules līmeņa universitātēm, piemēram, Cīrihes Universitātei un Ženēvas Universitātei.

Mācības tiek pasniegtas atbilstoši reģiona valodai, bet bieži ir iespējams apgūt arī citas valodas.

 Sports 
Šveicē ir ļoti populāri ziemas sporta veidi. Ļoti daudz šveicieši nodarbojas ar slēpošanu un alpīnismu. Arī salīdzinoši daudz tūristi no visas pasaules dodas uz Šveices Alpiem nodarboties gan ar kalnu slēpošanu, gan ar alpīnismu, jo kalnus regulāri klāj sniega kārta.  Valsts ir organizējusi vairākus ziemas sporta veidu pasaules čempionātus un citas pasaules mēroga sacensības. 1928. un 1948. gadā Šveices pilsētā Sanktmoricā notika ziemas olimpiskās spēles. Katru gadu nozīmīgas sacensības tramplīnlēkšanā norisinās Engelbergā.

Tāpat kā daudzās citās Eiropas valstīs, arī Šveicē iemīļots sporta veids ir futbols. Šveices futbola izlase pēdējā desmitgadē regulāri piedalās FIFA Pasaules kausa izcīņā un Eiropas čempionāta finālturnīros. Par futbolu valstī atbild Šveices Futbola asociācija. Futbols popularitāti ieguva 1920. gados, bet kulmināciju sasniedza, kad Šveicē tika organizēts 1954. gada FIFA Pasaules kauss. Pēc šī kausa sekoja vairāku gadu stagnācijas periods (Šveice nekvalificējās Pasaules kausam no 1970. līdz 1990. gadam). Pēc tam, kad Šveices futbola izlase veiksmīgi bija startējusi 1994. gada FIFA Pasaules kausā, valstī atkal pieauga šī sporta veida popularitāte.  Šveice ir piedalījusies astoņos Pasaules kausa finālturnīros, un augstākais sasniegums ir bijis iekļūšana ceturtdaļfinālā. Šveice kopā ar Austriju organizēja 2008. gada Eiropas čempionātu. Eiropas čempionātu finālturnīros Šveices futbola izlase ir startējusi trīs reizes, un vēl nevienu reizi nav tikusi ārā no grupu turnīra. Valsts futbola klubu čempions tiek noskaidrots Šveices Superlīgā.

Ļoti daudz šveicieši fano arī par hokeju un ir kāda no 12 A līgas hokeju klubu atbalstītājiem. 2010. gada Pasaules čempionāts hokejā būs jau vienpadsmitais, kurā piedalās Šveices hokeja izlase.

Plašs atbalstītāju loks ir arī riteņbraukšanā. Šveicē tiek organizētas tādi daudzdienu velobraucieni kā Tour de Suisse un Tour de Romandie. Šveicē vairākkārt notikuši Pasaules čempionāti šosejas riteņbraukšanā. Starp panākumiem bagātākajiem riteņbraucējiem ir Fabians Kančellāra, Alekss Cille un Tonijs Romingers. Šveicē atrodas arī Starptautiskās Riteņbraukšanas savienības galvenā mītne.

Slavenākie šveiciešu tenisisti kā Rodžers Federers un Martina Hingisa ir ieguvuši slavu ne tikai Šveicē, bet arī visā pasaulē.

 Skatīt arī 
 Šveices pilsētu uzskaitījums

 Atsauces un piezīmes 

 Ārējās saites 

 Switzerland The Columbia Encyclopedia, Sixth Edition