Karakorums

Karakorums (no tjurku — ‘melnie akmeņi’) ir kalnu sistēma Centrālāzijā, Ķīnas, Pakistānas un Indijas pierobežā. Atrodas starp Pamiru un Kuņluņu ziemeļos, Himalajiem dienvidos. Karakorums ir otrā augstākā (pēc Himalajiem) kalnu sistēma pasaulē. To veido vairākas paralēlas kalnu grēdas, centrālajā daļā monolīts masīvs; sadala Indas un Tarimas upes baseinus. Karakorumu dažreiz pieskaita pie Himalajiem, lai gan ģeoloģiski tā ir atsevišķa kalnu sistēma.

Garums aptuveni  (kopā ar Čangčenmo un Pangonga kalnu grēdu vairāk nekā ), platums 150—250 km. Grēdu vidējais augstums aptuveni .

Karakorums veidojies galvenokārt triasā, lūzumi kainozojā.

 Augstākās virsotnes 
Četras virsotnes augstākas par 8000 m, 8 virsotnes augstākas par 7500 m.

 K2 (8611 m)
 Gašerbrums I (8068 m)
 Brodpīks (8051 m)
 Gašerbrums II (8035 m)
 Gašerbrums III (7952 m)
 Gašerbrums IV (7925 m)

 Derīgie izrakteņi 
Karakorumā iegūst berilija, molibdēna rūdas; ir sēra, zelta, dārgakmeņu atradnes; minerālūdeņu avoti.

 Klimats 
Kontinentāls pustuksnešu klimats. Nokrišņi no 100 mm gadā (piekājē) līdz 500 mm (virs 5000 m). Tikai dienvidu nogāzēs nonāk musons, kas atnes lietu no Indijas; ziemeļu nogāzēs raksturīgs liels sausums.

Apledojums 17 800 km². Lielākie šļūdoņi: Siačens (75 km), Baltoro (60 km), Biafo, Hispara šļūdonis.

Sniega robeža dienvidu nogāzē aptuveni 4700 m virs jūras līmeņa, ziemeļu — 5900 m.

 Flora 
Ziemeļu nogāze akmeņaina, tuksnešaina, tikai zemāk par 2500 m ir sastopami augi. Dienvidu nogāzē 3000 — 3500 m augstumā sastopami skujkoku (priedes un himalaju ciedri) un sīklapju meži, augstāk — stepe un pļavas.

 Lauksaimniecība 
Iedzīvotāji nodarbojas ar lopkopību. Dienvidu nogāzēs — arī ar zemkopību.

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Kategorija:Kalnu sistēmas
Kategorija:Pakistānas kalnu grēdas
Kategorija:Ķīnas ģeogrāfija
Kategorija:Indijas ģeogrāfija