Berlīne

Berlīne (, izrunā: ) ir Vācijas galvaspilsēta, kā arī atsevišķa federālā zeme. Tā ir lielākā valsts pilsēta, kā arī Eiropas Savienības lielākā pilsēta. Berlīne atrodas Vācijas ziemeļaustrumos. Caur Berlīni tek Šprē un Hāfeles upes.

Berlīne ir pasaules līmeņa kultūras, politikas, mediju un zinātņu centrs. Tās ekonomika galvenokārt balstās uz augsto tehnoloģiju rūpniecību un pakalpojumu sektoru. Nozīmīgākās nozares ietver IT, farmāciju, biomedicīnu, inženierzinātni, biotehnoloģijas, elektroniku, satiksmes inženierzinātni un atjaunīgo enerģiju. Berlīne kalpo arī par nozīmīgu dzelzceļa un gaisa satiksmes centru, kā arī tā ir populārs tūristu galamērķis.

Berlīne pirmo reizi dokumentēta 13. gadsimtā. Berlīne ir bijusi Prūsijas Karalistes (1701-1918), Vācijas Impērijas (1871-1918), Veimāras Republikas (1919-1933) un Trešā reiha (1933-1945) galvaspilsēta. Pēc Otrā pasaules kara no 1949. līdz 1990. gadam Berlīne tika sadalīta divās daļās: Austrumberlīnē un Rietumberlīnē. Austrumberlīne kļuva par Austrumvācijas galvaspilsētu, bet Rietumberlīne kļuva par Rietumvācijas anklāvu, kuru no 1961. līdz 1989. gadam apjoza Berlīnes mūris. Pēc Vācijas atkalapvienošanas Berlīne atkārtoti kļuva par Vācijas galvaspilsētu.

Berlīne ir mājvieta universitātēm, pētniecības institūtiem, orķestriem, muzejiem un sporta komandām. Pilsēta ir pazīstama ar saviem festivāliem, daudzveidīgo arhitektūru, naktsdzīvi, mūsdienu mākslu, sabiedrisko transporta tīklu un augstu dzīves līmeni.

 Vēsture 
Berlīne būtībā ir ļoti jauna pilsēta. Tā sāka strauji attīstīties tikai pēc 1871. gada, kad tā kļuva par Vācu impērijas galvaspilsētu.

Tomēr 20. gadsimta vēsturē Berlīnei bija īpaša nozīme. Tā kļuva par Trešā reiha galvaspilsētu. Ādolfs Hitlers uzdeva savam iemīļotākajam arhitektam Albertam Špēram radīt t.s. Welthauptstadt Germania (Pasaules galvaspilsētu Germāniju), nojaucot veco apbūvi un radot gigantiskas klasicisma stila celtnes. Maz kas tika realizēts no šiem plāniem, bet 1945. gadā Berlīne gandrīz pilnībā (70%) tika nopostīta.

Pēc Vācijas kapitulācijas pilsēta tika sadalīta četrās okupācijas zonās — ASV, Lielbritānijas, Francijas un PSRS. Tādējādi pilsēta kļuva par Aukstā kara krustpunktu. Berlīne (faktiski Austrumberlīne) kļuva par VDR galvaspilsētu, bet Rietumberlīne saglabāja okupētas teritorijas statusu. 1948. gada 26. jūnijā PSRS varas iestādes sāka Rietumberlīnes blokādi, pārtraucot Rietumberlīnes apgādi ar produktiem un citām precēm. Rietumu sabiedrotie noorganizēja "gaisa tiltu" Berlīnes apgādei. Lai neļautu Austrumberlīnes iedzīvotājiem pārbēgt uz Rietumiem, 1961. gada 13. augustā tika uzcelts Berlīnes mūris, kas kopā ar sadalīto pilsētu ir kļuvis par Aukstā kara simboliem.

Berlīnes mūris krita 1989. gada 9. novembrī un šo datumu pieņem par Aukstā kara beigām. 1991. gada jūnijā Bundestāgs nolēma pārcelt apvienotās Vācijas galvaspilsētu no Bonnas uz Berlīni.

Balstoties uz Bonnas-Berlīnes paktu, 1994. gada 10. martā parlaments apstiprināja Berlīni par vienotās valsts galvaspilsētu. Valdības pārvietošana uz Berlīni tika pabeigta 1999. gadā.

 Demogrāfija 
Berlīne pieder pie ES lielākajām pilsētām.

 1220 — 2 400
 1650 — 6 500
 1709 — 55 000
 1747 — 107 000
 1800 — 172 000
 1850 — 420 000
 1861 — 548 000
 1877 — 1 009 000
 1900 — 1 890 000
 1912 — 2 095 000
 1917 — 1 744 000
 1925 — 4 024 000
 1942 — 4 478 000
 1945 — 2 807 000
 1950 — 3 340 000
 1975 — 3 083 000
 1987 — 3 250 000
 1997 — 3 425 000
 2007 — 3 370 000
 2009 — 3 431 420
 2010 — 3 440 441

 Valodas 

Dominējošā un oficiālā valoda valstī ir vācu valoda. Līdz ar to tā ir viena no Eiropas Savienības oficiālajām valodām un viena no trim Eiropas Komisijas darba valodām. Imigranti galvenokārt runā turku, poļu, arabų, anglų, krievu un daudzās Balkānu valodās.

 Ģeogrāfija 
Berlīne atrodas valsts ziemeļaustrumos, 70 km no Polijas robežas. Cauri pilsētai plūst 5 upes. Trešdaļu no Berlīnes zemes platības veido parki, dārzi un upes.

 Klimats 
Berlīnē ir mērens piejūras klimats. Vasaras ir siltas, dažkārt mitras ar vidējo temperatūru 22-25 °C dienā un 12-14 °C naktī. Ziemas ir aukstas ar diezgan augstu vidējo temperatūru 3 °C dienā un -2 °C naktī. Pavasaris un rudens ir auksts un mitrs. Berlīnes apbūves teritorija rada mikroklimatu, kas uzkrāj siltumu starp ēkām un pilsētā mēdz būt par 4 °C augstāka temperatūra nekā apkārtējos apgabalos.

Gada nokrišņu daudzums ir 570 mm ar mērenu nokrišņu daudzumu visu gadu. Sniegs galvenokārt sāk snigt no decembra līdz martam, taču sniega sega bieži paliek uz ilgāku laiku. Nesenā ziema 2009./2010. bija izņēmums, jo tad bija patstāvīga sniega sega no decembra beigām līdz marta sākumam.

 Aglomerācija 

 Arhitektūra 
 Aleksandra laukums — Berlīnes centrālais laukums
 Berlīnes televīzijas tornis — augstākais tornis Vācijā
 Brandenburgas vārti — Berlīnes un visas Vācijas simbols, attēlots uz Vācijas eiro monētām
 Neptūna strūklaka — slavenākā Berlīnes strūklaka
 Potsdamas laukums — Berlīnes modernā arhitektūra
 Reihstāgs — atjaunotā Vācijas parlamenta celtne
 Tīrgartena — slavenākais Berlīnes parks
 Unter den Linden (Zem liepām) — Berlīnes centrālā iela
 Uzvaras kolonna ar Berlīnes simbolu — eņģeli

 Administratīvais iedalījums 
 Galvaspilsēta 

 Schloss Bellevue - Vācijas prezidents
 Bundeskanzleramt - Vācijas kanclers
 Reihstāgs - Bundestāgs
 Bundesrat 
 Bundesministerium der Finanzen
 Latvijas vēstnieks Vācijā

 12 apgabalos 
Administratīvi Berlīne ir sadalīta 12 apgabalos ().

Mitte
Friedrichshain-Kreuzberg
Charlottenburg-Wilmersdorf
Lichtenberg
Marzahn-Hellersdorf
Neukölln
Pankow
Reinickendorf
Spandau
Steglitz-Zehlendorf
Tempelhof-Schöneberg
Treptow-Köpenick

 Sadraudzības pilsētas 
Berlīnei ir sadraudzības attiecības ar 18 pilsētām:

 1967  Losandželosa, ASV
 1987  Parīze, Francija
 1988  Madride, Spānija
 1989  Stambula, Turcija
 1991  Varšava, Polija
 1991  Maskava, Krievija
 1992  Brisele, Beļģija
 1992  Budapešta, Ungārija 
 1993  Taškenta, Uzbekistāna
 1993  Mehiko, Meksika
 1993  Džakarta, Indonēzija
 1994  Pekina, Ķīna
 1994  Tokija, Japāna
 1994  Buenosairesa, Argentīna
 1995  Prāga, Čehija
 2000  Vindhuka, Namībija
 2000  Londona, Anglija
 2023  Kijiva, Ukraina

 Zinātne 
 Berlīnes Humboltu universitāte
 Berlīnes Tehniskā universitāte
 Freie Universität Berlin
 Universität der Künste Berlin
 Alice Salomon Hochschule Berlin (ASH)
 Berliner Hochschule für Technik (BHT)
 Hochschule für Technik und Wirtschaft Berlin (HTW)
 Hochschule für Wirtschaft und Recht Berlin (HWR)
 European School of Management and Technology
 Max-Planck-Gesellschaft
 International Mathematical Union
 Robert Koch-Institut
 Max-Delbrück-Centrum für Molekulare Medizin
 Zuse Institut Berlin
 Fritz-Haber-Institut 
 TU9 German Universities of Technology 
 Leibniz-Gemeinschaft
 Berlin-Brandenburgische Akademie der Wissenschaften

 Nobela prēmiju laureāti 

 1902 Hermanis Emils Fišers 
 1902 Teodors Momzens 
 1905 Ādolfs fon Beiers 
 1905 Robert Koch 
 1907 Eduards Buhners 
 1908 Pauls Ērlihs 
 1909 Kārlis Ferdinands Brauns 
 1910 Oto Vallahs 
 1910 Albrehts Kosels 
 1910 Pauls Heize 
 1911 Vilhelms Vīns 
 1914 Makss fon Laue 
 1918 Fricis Hābers 
 1918 Makss Planks 
 1920 Valters Nernsts 
 1921 Alberts Einšteins  1925 Gustavs Hercs 
 1925 Džeimss Franks 
 1925 Rihards Zigmondi 
 1932 Verners Heizenbergs 
 1933 Ervīns Šrēdingers 
 1936 Peters Debajs
 1944 Oto Hāns 
 1950 Kurts Alders 
 1953 Fricis Alberts Lipmanis 
 1953 Hanss Ādolfs Krebss 
 1954 Makss Borns 
 1956 Valters Bote  
 1994 Reinhards Zeltens 
 2009 Herta Millere 
 2020 Emanuela Šarpentjē

 Ekonomika 
Šeit atrodas galvenās mītnes vairākām transnacionālām kompānijām:

 Siemens - pasaulē lielākā elektrotehnikas un elektronikas kompānija.
 Deutsche Bahn
 Charité
 Axel Springer
 Zalando
 Springer Nature
 AVM
 August Storck

 Kultūra 
 Filmas par Berlīni 
 "Berlīne – lielpilsētas simfonija" (Berlin: Die Sinfonie der Großstadt, 1927) — režisors Valters Rutmans
 "Vācija, nulles gads" (Germania anno zero, 1948) — režisors Roberto Rosellīni
 "Kabarē" (Cabaret, 1972) — režisors Bobs Foss
 "Berlīne, Aleksandra laukums" (Berlin Alexanderplatz, 1980) — režisors Rainers Verners Fasbinders
 Christiane F. - Wir Kinder vom Bahnhof Zoo (1981) — režisors Uli Ēdels
 "Debesis pār Berlīni" (Der Himmel über Berlin, 1987) — režisors Vims Venderss
 "Ardievu, Ļeņin!" (Good Bye Lenin!, 2003) — režisors Volfgangs Bekers

 Ievērojamas personības 
Berlīnē dzimuši:

 Žeroms Boatengs (Jérôme Boateng, 1988—) — futbolists
 Konrāds Cūze (Konrad Zuse, 1910—1995) — inženieris
 Marlēna Dītriha (Marlene Dietrich, 1901—1992) — aktrise un dziedātāja
 Frīdrihs Lielais (Friedrich der Große, 1712—1786) — Prūsijas karalis
 Frīdrihs Vilhelms I (Friedrich Wilhelm I., 1620—1688) — Brandenburgas kūrfirsts
 Frīdrihs Vilhelms I (Friedrich Wilhelm I., 1688—1740) — Prūsijas karalis
 Frīdrihs Vilhelms II (Friedrich Wilhelm II., 1744—1797) — Prūsijas karalis
 Frīdrihs Vilhelms IV (Friedrich Wilhelm IV., 1795—1861) — Prūsijas karalis
 Valters Gropiuss — arhitekts
 Georgs Gross (George Grosz, 1893—1959) — mākslinieks
 Aleksandrs fon Humbolts (Alexander von Humboldt, 1769—1859) — zinātnieks
 Herberts Markūze (Herbert Marcuse, 1898—1979) — filozofs
 Lenija Rīfenštāle (Leni Riefenstahl, 1902—2003) — kinorežisore
 Gustavs Štrēzemanis — politiķis
 Kurts Tuholskis (Kurt Tucholsky, 1890—1935) — publicists
 Vilhelms I (Wilhelm I., 1797—1888) — Vācijas imperators
 Vilhelms II (Wilhelm II., 1859—1941) — Vācijas imperators

 Sports 
 1. FC Union Berlin
 Hertha BSC
 Alba Berlin
 Füchse Berlin
 Berlīnes "Eisbären"
 Berlin Recycling Volleys
 Uber Arena (Berlīne)
 Stadion an der Alten Försterei
 Berlīnes olimpiskais stadions

 Attēlu galerija 

 Atsauces 

 Ārējās saites 


Kategorija:Eiropas galvaspilsētas
Kategorija:Olimpisko spēļu mājvietas