Ārlava

Ārlava ir apdzīvota vietaNav iekļauta adrešu reģistrā Talsu novada Ārlavas pagastā. Izvietojusies Sasmakas ezera ziemeļu galā pie autoceļa P126  no pagasta centra Valdemārpils,  no novada centra Talsiem un  no Rīgas.

 Nosaukums 
Tiek uzskatīts, ka Ārlavas nosaukums veidojies no Baltijas somu valodu vārdiem: igauņu aru — ‘sausa pļava’ un līvu vell — ‘lauks’, tātad — ‘sausa pļava’, ‘auglīga zeme’. Latviešu valodā lībiskais vārds ieguvis galotni "ava".

 Vēsture 
Ārlava ir sena kuršu un lībiešu apdzīvota vieta. Rakstu avotos kopš 1231. gada ir pieminēti nosaukumi Arowelle, Erwahlen, Arwalen, Arwal, Arevale, Arwallenn. Pēc 1253. gada kuršu zemju dalīšanas Ārlava kļuva par Kurzemes bīskapijas iecirkni (bīskapijā bija deviņi šādi iecirkņi). 16. gadsimtā atkārtoti pieminēta bīskapam piederošā Ārlavas pils. Pēc pēdējā Kurzemes bīskapa — Holšteinas hercoga Magnusa nāves 1583. gadā Ārlava nonāca Polijas-Lietuvas ūnijas valdījumā un bija viens no septiņiem Piltenes apgabala draudzes novadiem. Līdz 1644. gadam Ārlavas draudzē ietilpa arī zviedru zvejnieku apdzīvotā Roņu sala. 

Tagadējā apdzīvotā vieta veidojusies pie kādreizējās Ārlavas muižas centra. Ārlavas muiža ar parku un Ārlavas luterāņu baznīca (2 km uz ziemeļrietumiem pie Popervāles) ir kultūrvēstures pieminekļi.

 Cilvēki 
 Kārlis Frīdrihs Jēkabs Hūgenbergers (1784 — 1860) - Ārlavas mācītājs, dzejnieks un tulkotājs latviešu valodā, Latviešu literārās biedrības dibinātājs (1824) un tās vadītājs (1851-1854).

 Atsauces 

 Skatīt arī 
 Ārlavas mācītājmuiža

Kategorija:Latvijas ciemi