Saulkrasti

Saulkrasti ir pilsēta Vidzemes rietumos, Rīgas līča piekrastē. Atrodas 41 km no Rīgas. Pilsētas robežas galvenokārt ietver joslu starp dzelzceļu (dzelzceļa līnija Zemitāni—Skulte) un jūru no Inčupes līdz Ķīšupei. Tallinas šoseja (A1 un E67), kas ilgus gadus gājusi cauri pilsētai, kopš 2007. gada to apliec pa Saulkrastu apvedceļu.Saulkrastu apvedceļš Ceļuprojekts

 Vēsture 

Saulkrasti izveidojušies senās Metsepoles zemes zvejnieku ciemu teritorijā, caur kuriem gāja stratēģiski svarīgais piekrastes ceļš uz Sontaganu mūsdienu Igaunijā. 1207. gadā Līvzemes dalīšanas līguma rezultātā Metsepole kā trešais Gaujas līvu novads nonāca Rīgas bīskapa pārvaldībā. Tagadējā Saulkrastu teritorija atradās Kubeseles jeb Krimuldas draudzes novadā, tika izveidots arī pirmais lūgšanu nams — kapela, kas nosaukta Sv. Pētera vārdā. 1640. gadā izveidojās luteriskā Pēterupes draudze. Mācītāja mājas vajadzībām piešķīra ceturtdaļu arkla zemes un divas mācītāja mājas saimniecības (Bāžas un Cīruļi). 1641. gadā uzcēla jaunu luterāņu baznīcu.

1823. gadā uz Bīriņu muižas zemes uz dienvidiem no Ķīšupes tika dibināta Neibāde ("Jaunā peldvieta"), kas veidojās kā Vidzemes muižniecības peldvieta. No 1857. gada līdz 1913. gadam Pēterupe, Pabažu jūrmala un Skultes jūrmala netālu no Aģes grīvas bija populārākās kuģu būves vietas, kurās būvēja šonerus, gafelšonerus un brigantīnas.

Pēc 1866. gada pagastu pašvaldību likuma pieņemšanas Neibāde ietilpa Rīgas apriņķa Bīriņu pagastā. 1898. gadā kronim piederošo Pabažu muižas zemi sadalīja apbūves gabalos un piešķīra viesnīcu būvei, šo kūrortu dēvēja par Katrīnbādi jeb Pabažu jūrmalu. 1925. gadā Neibādei piešķīra biezi apdzīvotas vietas (ciema) statusu.

Neibādi 1931. gadā pārdēvēja par Saulkrastiem (mūsdienās par Neibādi nosacīti sauc pilsētas ziemeļu daļu ap Ķīšupes ieteku) un 1933. gadā apvienoja ar Pēterupes apdzīvoto vietu.Saulkrastu pilsētas ar lauku teritoriju pašvaldības teritorijas Attīstības programma

1950. gadā Saulkrastiem pievienoja Pabažus un 21. februārī apdzīvotajai vietai piešķīra strādnieku ciemata statusu (līdz 1952. gadam ar nosaukumu Saulkraste), no 1961. gada 23. decembra — pilsētciemata. No 1949. līdz 1956. gadam pilsētciemats bija Saulkrastu rajona centrs, līdz 1962. gadā Saulkrastu rajonu pievienoja Rīgas rajonam.Saulkrastu domes ziņas 1967. gadā Saulkrastiem pievienoja daļu no Skultes ciema teritorijas, izveidojot Saulkrastu lauku teritoriju.

1991. gadā Saulkrastiem piešķīra pilsētas statusu. Pēc Rīgas rajona likvidācijas 2009. gadā pilsēta kļuva par Saulkrastu novada centru, bet kopš 2021. gada — par palielinātā Saulkrastu novada centru. 2010. gadā Saulkrastu pilsētas lauku teritoriju pārdēvēja par Saulkrastu pagastu.

 Iedzīvotāji 

 Iedzīvotāju skaita izmaiņas 
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.OSP

 Apskates objekti 
 Baltā kāpa
 Velosipēdu muzejs
 R. Kaudzītes dārza māja
 Jūras parks un peldvieta "Centrs"
 Dabas parks "Piejūra"
 Saules laukums
 Saulrieta taka

 Ievērojami cilvēki 
 Ligita Skujiņa (1958), aktrise
 Edvīns Šnore (1974), Saeimas deputāts, kinorežisors, vēsturnieks

 Atsauces 

 Ārējās saites 

 Pilsētas simboli

Kategorija:Vidzeme

Kategorija:Latvijas pilsētciemati