Gabriels Garsija Markess

Gabriels Hosē de la Konkordija Garsija Markess (; dzimis , miris ) bija Kolumbijas romānu un stāstu rakstnieks, žurnālists, scenārists un sabiedrisks domātājs, viens no nozīmīgākajiem 20. gadsimta pasaules literatūras autoriem un centrāla figūra mūsdienu literārajā kanonā. Lai gan dzimis Kolumbijā, lielu dzīves daļu viņš pavadīja Meksikā un Eiropā, saglabājot ciešu saikni ar Latīņamerikas kultūras un vēsturisko pieredzi. Garsija Markess visplašāk pazīstams kā maģiskā reālisma izcilākais pārstāvis. Šajā stāstniecības estētikā reālistisks vēstījums organiski saplūst ar fantastiskiem, mitoloģiskiem un pārdabiskiem elementiem, kas tiek pasniegti kā ikdienišķas pasaules dabiska daļa. Šāda pieeja ļāva autoram vienlaikus padziļināti atklāt sociālo realitāti, kolektīvo atmiņu, varas mehānismus, vientulības pieredzi un laika cikliskumu. Īpaši nozīmīgs šajā ziņā ir romāns “Simts vientulības gadu” (1967), kas kļuva par vienu no ietekmīgākajiem 20. gadsimta literārajiem darbiem.

Rakstnieka daiļrade ieņem būtisku vietu Latīņamerikas literārajā “uzplaukumā” (Boom) 1960.-tajos un 1970.-tajos gados — kustībā, kas pievērsa pasaules uzmanību reģiona literatūrai un tās estētiskajām inovācijām. Garsijas Markesa darbi ietekmēja autorus daudzās valodās un kultūrās, veicinot interesi par Latīņamerikas vēsturi, identitāti un stāstniecības tradīcijām, kā arī nostiprināja reģiona literatūras starptautisko prestižu. Par savu radošo ieguldījumu Garsija Markess saņēma vairākus nozīmīgus apbalvojumus, tostarp Neištates starptautisko balvu literatūrā (1972) un Nobela prēmiju literatūrā (1982). Nobela komiteja īpaši uzsvēra viņa romānus un stāstus, kuros fantastiskais un reālistiskais apvienojas bagātīgi iztēlotā pasaulē, atspoguļojot Latīņamerikas dzīvi, konfliktus un vēsturisko pieredzi.

 Nozīmīgākie darbi 
Garsija Markesa nozīmīgākie darbi ir romāni “Simts vientulības gadu” (Cien años de soledad, 1967), “Patriarha rudens” (El otoño del patriarca, 1975), “Mīlestība holeras laikos” (El amor en los tiempos del cólera, 1985) un stāsti “Pulkvedim neviens neraksta” (El coronel no tiene quien le escriba, 1961), “Lielās mātes bēres” (Los funerales de la Mamá Grande, 1962).

 Nāve un piemiņa 
1999. gadā Garsijam Markesam tika konstatēts limfas vēzis.  2012. gadā Garsijas Markesa brālis nāca klajā ar paziņojumu, ka Gabriels Garsija Markess ir smagi slims un cieš no vecuma plānprātības. Garsija Markess pēdējos mūža gadus dzīvoja Meksikas galvaspilsētā Mehiko.

 Atsauces 

 Ārējās saites 

Gabriela Garsijas Markesa biogrāfija Nobela prēmijas mājaslapā 

Kategorija:Kolumbiešu rakstnieki
Kategorija:Spāņu valodā rakstošie
Kategorija:Nobela prēmijas laureāti literatūrā
Kategorija:Ar Goda ordeni apbalvotie
Kategorija:Kolumbijā dzimušie