Baltais punduris

Baltais punduris ir astronomisks objekts, ko būtībā var uzskatīt par zvaigznes pārpalikumu. Tie rodas zvaigznei mirstot, kad tā, iztērējusi savu degvielu, sadalās un atliek tikai tās kodols.

 Vēsture 
Baltie punduri savas vājās gaismas dēļ pirmo reizi tika atrasti tikai 1910. gadā. Tos atklāja Henrijs Noriss Rasels (Henry Norris Russell), Edvards Čārlzs Pikerings (Edward Charles Pickering) un Viljamina Fleminga (Williamina Fleming).White Dwarfs, E. Schatzman, Amsterdam: North-Holland, 1958., p. 1 Nosaukumu "baltais punduris" () 1922. gadā ieviesa Vilems Leijtens (Willem Luyten).How Degenerate Stars Came to be Known as White Dwarfs, J. B. Holberg, Bulletin of the American Astronomical Society 37 (December 2005), p. 1503.

 Raksturojums 
Baltais punduris galvenokārt sastāv no elektronu deģenerētas gāzes. Tas ir ļoti blīvs,  tā masa sasniedz pusi no savas iepriekšējās, bet tilpums vienāds ar Zemes tilpumu. To vājā starjauda nāk no uzkrātā siltuma izstarošanas.Extreme Stars: White Dwarfs & Neutron Stars , Jennifer Johnson, lecture notes, Astronomy 162, Ohio State University. Accessed on line May 3, 2007. Tie dzīvo daudz ilgāku laiku nekā zvaigznes. Baltie punduri ir aptuveni 6% no visām zināmajām zvaigznēm Saules sistēmas apkārtnē.The One Hundred Nearest Star Systems , Todd J. Henry, RECONS, April 11, 2007. Accessed on line May 4, 2007.

 Skatīt arī 

 Brūnais punduris
 Sarkanais punduris

 Atsauces un piezīmes 

Kategorija:Zvaigznes evolūcija