Gibraltārs

Gibraltārs (, , , ) ir Apvienotās Karalistes aizjūras teritorija Pireneju pussalas dienvidu daļā, kas ietver sevī Gibraltāra klinti un smilšaino zemes šaurumu, kas savieno klintis ar Pireneju pussalu.

Ieņem stratēģiski nozīmīgu vietu Gibraltāra jūras šaurumā, kas savieno Vidusjūru ar Atlantijas okeānu. Tur izvietota arī NATO militārā jūras bāze.

Pastāv viedoklis, ka nosaukums "Gibraltārs" cēlies no arābu karavadoņa Tārika ibn Zijāda vārda. Viņam par godu Gibraltāra klints tikusi nodēvēta par "Tārika kalnu" (, Jabal Ṭāriq).

Gibraltārs ir vienīgā vieta Eiropā, kur dzīvo savvaļas pērtiķi — magoti. Vietējais ticējums vēsta, ka Gibraltārs piederēs britiem tik ilgi, kamēr dzīvs būs kaut viens no šiem pērtiķiem.

 Vēsture 
Gibraltāra (viena no leģendārajiem Herkulesa stabiem) vēsture sniedzas vairāk kā 3000 gadu ilgā pagātnē. Nosaukums "Herkulesa stabi" sastopams vēl Platona darbos. Senie feniķieši un kartāgieši Gibraltāru izmantoja kā kuģu ostu. Romas impērijas laikā klints atradās tās teritorijā, bet pēc impērijas norieta to pārvaldīja dažādas ģermāņu ciltis, piemēram, vandaļi un goti.

Līdz ar islāma izplatīšanos un ekspansiju Gibraltārs uz ilgu laiku nonāca mauru īpašumā, kas to iekaroja 711. gadā. Tikai 1602. gadā tas pārgāja Spānijas valdījumos, tomēr 1704. gadā to iekaroja britu karaspēks. 1713. gadā, pēc Utrehtas miera līguma, ko Spānijai uzspieda Anglija un Francija, Gibraltārs pilnībā tika nodots Apvienotās Karalistes pakļautībā.

Gibraltārs ieguva kolonijas statusu 1830. gadā. Kārtības uzturēšanai izveidoja Karalisko Gibraltāra policiju. 1967. gada 10. septembrī notika referendums, kurā vairākums Gibraltāra iedzīvotāju nobalsoja par to, lai paliktu Apvienotās Karalistes pārvaldījumā. Tas savukārt ļoti būtiski pasliktināja kolonijas attiecības ar Spāniju. Vairāk kā 17 gadus Spānija turēja robežu ar Gibraltāru slēgtu. 2002. gadā gibraltārieši referendumā noraidīja arī suverenitātes dalīšanu. Tomēr Gibraltārs uztur ciešas ekonomiskās un kultūras saites ar Spāniju, un daudzi gibraltārieši runā spāņu valodā, kā arī vietējā dialektā, kas saucas ljanito. Gibraltāra ekonomika balstās uz tiešsaistes azartspēlēm,Government of Gibraltar (20 January 2022). "Written evidence submitted by the Government of Gibraltar (GDA0009)". Gambling Regulation: Duffield Inquiry. UK Parliament. finanšu pakalpojumiem, tūrismu un ostu. Ar vienu no zemākajiem bezdarba līmeņiem pasaulē, lielākā daļa Gibraltāra darbaspēka dzīvo Spānijā vai nav Gibraltāras iedzīvotāji, īpaši privātajā sektorā.

Tā kā Gibraltārs ir Apvienotās Karalistes teritorija, tas bija arī Eiropas Savienības (ES) loceklis no 1973. gada līdz 2020. gadam.

No 2025. gada jūnija tiek apspriests līguma projekts, kas ļautu šai teritorijai piedalīties Šengenas līgumā un Eiropas Savienības muitas savienībā. Plānots ar 2026. gada aprīli sākt likvidēt sauszemes robežu ar Spāniju, bet spāņu robežsargi ieceļošanu kontrolēs kopā ar britu imigrācijas dienestu jau Gibraltāra ostā un lidostā.

 Atsauces 

 Ārējās saites 


Kategorija:Rietumeiropa
Kategorija:Eiropas pussalas