Vilis Bandrevičius

Vilis Bandrevičius (Vilis Bandrevičs, 1875 m. gruodžio 31 d. – 1945 m. lapkričio 5 d.) – Lietuvos latvių kilmės agronomas ir diplomatas, Latvijos ambasadorius Lietuvoje, vėliau Latvijos banko direktoriaus pavaduotojas (1926–1938).

 Biografija 
Pėteris Vilis Bandrevičius gimė 1875 m. gruodžio 31 d. (pagal seną stilių gruodžio 19 d.) Sliekių palivarko (Joniškio vlsč., Šiaulių apskr.) prievaizdo Jekabo Bandrevičiaus ir Kotrynos (gim. Treigute) šeimoje. Pakrikštytas Joniškio evangelikų liuteronų bažnyčioje sausio 25 d.Šauļu evaņģēliski luteriskās draudzes 1876. gada dzimušo un kristīto, laulāto un mirušo reģistrs.

1895 m. emigravo į Johanesburgą (Pietų Afrikos Respublika), nuo 1896 m. dirbo Pietų Afrikos geležinkelių bendrovės valdybojeIneta Lipša. Ar darba pieredzi Dienvidāfrikā. bet 1901 m. per anglų-būrų karą pasitraukė ir gyveno Vokietijoje, Didžiojoje Britanijoje ir Šiaurės Amerikoje. Baigęs Leipcigo universiteto Agronomijos fakultetą (1904–1907 m.), įgijo agronomo išsilavinimą, vėliau gilino žinias Leipcigo prekybos aukštojoje mokykloje (1907–1908). Grįžęs į Latviją, 1909–1911 m. nuomavosi Cenos dvarą (dabar Uozuolniekų seniūnija) Kuršo gubernijoje, buvo turto vertintoju Pabaltijo gubernijose. Per Pirmąjį pasaulinį karą išvyko į Rusiją, kur 1914–1918 m. dirbo turto vertintoju Samaros gubernijoje.

1918 m. gruodį Bandrevičius grįžo į Latviją. 1919 m. gegužę Latvijos laikinoji vyriausybė paskyrė jį Aprūpinimo ministerijos specialiuoju pasiuntiniu užsienyje. 1919 m. lapkričio 1 d. jis buvo paskirtas Latvijos laikinuoju reikalų patikėtiniu Lietuvoje. 1920 m. sausio mėn. Jelgavoje prasidėjo derybos dėl Latvijos ir Lietuvos sienos nustatymo, kurios 1920 m. kovo mėn. tęsėsi Kaune. 1920 m. balandžio mėn. buvo įsteigtas sienos arbitražo teismas, kuris veikė iki 1921 m. kovo 26 d. V. Bandrevičius 1921 m. kovo 14 d. buvo paskirtas Latvijos reziduojančiuoju ministru Lietuvoje. Vilis Bandrevičius 1921 m. dalyvavo rengiant tokius dokumentus kaip Latvijos ir Lietuvos konsulinė konvencija, abiejų šalių konvencija dėl piliečių teisių, konvencija dėl nusikaltėlių ekstradicijos ir teisinės pagalbos.Latvijas Republikas Ārlietu ministrija Arhivēts 2020. gada 1. oktobrī, Wayback Machine vietnē. 21.04.2016. 1922 m. rugsėjo 1 d. savo prašymu atleistas iš pareigų.Rihards Treijs. Latvijas pirmie diplomāti Lietuvā „Latvijas Vēstnesis“ Nr. 40., 13.03.2002. 1922 m. spalio mėn. V. Bandrevičius pradėjo dirbti kaip vienas iš Latvijos banko valdybos direktorių (atsakingas už banko Ūkio ir einamųjų sąskaitų skyrių), trumpai 1923 m. sausio 4–11 d. – Latvijos bako direktoriumi, nuo 1926 m. rugsėjo 21 d. – gen. direktoriaus pavaduotojas, išėjo į pensiją 1938 m.Valdības Vēstnesis. 1938.08.26. 1940 m. V. Bandrevičius išrinktas AB "Filma" pirmininku, karo metais, 1942–1944 m. dirbo vyr. referentu Finansų generalinėje direkcijoje.

Antrojo pasaulinio karo metu (1944 m.) jis pasitraukė į Vokietiją, mirė 1945 m. lapkričio 5 d. Elmshorne (dabar Šlėzvigas-Holšteinas).Ēriks Jēkabsons, Valters Ščerbinskis (2003). Latvijas ārlietu dienesta darbinieki 1918–1991. Zinātne. 58.—59. lpp 9789984698809 Po mirties urną su pelenais perlaidota Meža kapinėse Rygoje.

 Apdovanojimai 
Trijų žvaigždžių ordinas, trečio laipsnio (1926 m.)«Valdības Vēstnesis Nr. 260 (17.11.1926), 3. lpp.». Arhivēts no oriģināla, laiks: 15.05.2019. Skatīts: 19.08.2020..

 Šaltiniai 

Kategorija:Latvijos diplomatai
Kategorija:Lietuvos latviai