Knud Rasmussen

Knudas Johanas Viktoras Rasmusenas (Knud Johan Victor Rasmussen, 1879 m. birželio 7 d. – 1933 m. gruodžio 21 d.) – Danijos keliautojas, geografas, etnografas, Arkties tyrinėtojas.

Gimė danų misionierių šeimoje, motina – pusiau inuitų kilmės. Vaikystę praleido Grenlandijoje tarp eskimų, išmoko kalbos, įvaldė medžioklės ypatumus. 1891 m. persikėlė į Daniją. Nuo 1898 m. Kopenhagos universitete studijavo filosofiją, etnografiją, istoriją (papildomai lankė geografijos, geologijos, biologijos paskaitas). Nesėkmingai bandė tapti aktoriumi, operos dainininku.Cruwys, Elizabeth (2003). „Rasmussen, Knud (1879–1933)“, in: Literature of Travel and Exploration: An Encyclopedia, volume 3.

1900 m. Knudas Rasmusenas aplankė Islandiją (lydėjo danų etnografą ir žurnalistą Liudvigą Miuliusą-Erikseną), 1901 m. – Švedijos Laplandiją (tyrinėjo samių kultūrą ir buitį). 1902–1904 m. ir 1906–1908 m. su danų dailininku ir rašytoju Haraldu Moltke, ornitologu ir gydytoju Alfredu Bertelsenu, keliautoju Jorgenu Brenlundu bei Liudvigu Miuliusu-Eriksenu dalyvavo etnografinėse ekspedicijose po Grenlandiją, tyrinėjo jos šiaurės vakarinę dalį. 1905 m. tyrė galimybę vakarų Grenlandijoje įveisti šiaurinius elnius.

1910 m. Grenlandijos šiaurės vakariniame krante Knudas Rasmusenas įsteigė mokslinę Tulės bazę. Tai buvo prekybinis taškas ir startinė bazė tolimesniems regiono tyrinėjimams. 1912–1933 m. Knudas Rasmusenas iš Tulės bazės surengė 7 ekspedicijas. 1912 m. su keliais bendražygiais surengė žygį per Grenlandijos ledo skydą ir pasiekė Pirio Žemę, prie Nepriklausomybės fjordo rado šiauriausios inuitų gyvenvietės liekanas. 1916–1919 m. tyrinėjo ir kartografavo Grenlandijos šiaurės ir šiaurės vakarinę pakrantę (Melvilio įlanką, Šventojo Jurgio fjordą). 1921–1924 m. šunimis kinkytomis rogėmis nukeliavo 18 000 km nuo Hadsono įlankos iki Beringo jūros, tyrinėjo Kanados šiaurinės dalies ir Aliaskos eskimų kultūrą, istoriją, folklorą. 1932–1933 m. kartografavo Grenlandijos pietrytinės pakrantės dalį.


Knudas Rasmusenas ekspedicijose rinko inuitų etnografinę, antropologinę, archeologinę medžiagą, tautosaką. Tyrinėjo regiono geografiją, archeologiją. Paskelbė inuitų tautosakos vertimų. Kopenhagos universiteto (1924 m.) ir Sent Endriuso universiteto (1927 m.) garbės daktaras.

Prieš mirtį rašė scenarijų danų filmui „Palo vestuvės“ (Palos brudefærd, pristatytas 1934 m.).MacKenzie, Scott; Anna, Westerståhl Stenport (2015), „'From Objects to Actors: Knud Rasmussen’s Ethnographical Feature Film The Wedding of Palo' by Ebbe Volquardsen“, Films on Ice: Cinemas of the Arctic, Edinburgh: Edinburgh University Press, pp. 217–223. Mirė nuo pneumonijos, kurią, paties Rasmuseno teigimu, susirgo suvalgęs inuitų tradicinio patiekalo kiviako.„Review: This Cold Heaven: Seven Seasons in Greenland by Gretel Ehrlich“. the Guardian.

Jo garbei pavadintas Knudo Rasmuseno kalnagūbris Grenlandijoje.

 Bibliografija 
 „Šiaurės vėjo blaškomi“ (Under Nordenvindens Svobe, 1906 m.),
 „Laplandija“ (Lapland, 1907 m.),
 „Mano kelionių dienoraštis“ (Mijn Rejsedagbog, 1915 m.),
 „Grenlandija išilgai Arkties vandenyno“ (Grønland langs Polhavet, 1919 m.),
 „Nuo Grenlandijos iki Ramiojo vandenyno“ (Fra Grønland till Stillehavet, 2 t. 1925–1926 m.),
 „Grenlandijos mitai ir legendos“ (Myter og sagn fra Grønland, 3 t. 1921–1925 m.),
 „Didysis rogių kelias“ (Polarforsknigens Saga, 1932 m.).

 Šaltiniai 

Kategorija:Danijos keliautojai
Kategorija:Etnografai
Kategorija:Geografai
Kategorija:Grenlandijos asmenybės