Franz Murer

Francas Mureris (; 1912 m. sausio 24 d. Sankt Georgene prie Murau, Austrijos imperija – 1994 m. sausio 5 d. Austrijoje) – austrų tautybės SS pareigūnas, Vilniaus geto organizatorius ir administratorius nuo 1941 m. rugpjūčio iki 1943 m. liepos.

Po Antrojo pasaulinio karo 1947 m. F. Mureris suimtas Austrijoje ir perduotas SSRS teisėtvarkai. 1948 m. rugsėjį Vilniuje pripažintas kaltu už nusikaltimus įvykdytus prieš žydų ir kitų tautybių gyventojus karo metais. Nuteistas 25 metų kalėjimo. 1955 m. SSRS ekstradijuotas į Austriją ir ten paleistas į laisvę. Antrasis F. Murerio teismo procesas, įvykęs 1963 m. Grace, Austrijoje, nepripažino jo kaltės dėl Holokausto nusikaltimų.

 Biografija 

1933 m. įstojo į austrų Nacionalsocialistų partiją. 1938 m. įstojo į Vokietijos nacionalsocialistinę darbininkų partiją.

Nuo 1941 m. rugpjūčio iki 1943 m. liepos 1 d. buvo Vilniaus miesto komisaro Hanso Hingsto asmeninis adjutantas ir referentas žydų klausimais. Tuo metu turėjo pasiekęs SS oberšarfiurerio laipsnį. Vykdydamas H. Hingsto nurodymus, 1941 m. rugpjūčio 7 d. iš Vilniaus žydų bendruomenei atstovaujančių tarybos narių reikalavo surinkti ir vokiečių pareigūnams perduoti 5 mln. rublių sumą. Sumos nesurinkus, du žydų atstovai buvo sušaudyti.

1942 m. balandžio 29 d. įteisino Vilniaus geto žydų policijos veiklos taisykles. 1942 m. liepos 17 d. F. Murerio įsakymu iš Vilniaus geto transportuota apie 150 senyvo amžiaus žydų sušaudymams. Dėl nuožmaus elgesio su žydų suimtaisiais pramintas „Vilniaus mėsininku“ (vok. „Schlächter von Wilno“) arba „Lietuvos Jeruzalės mirties angelu“.

1943 m. liepos 1 d. į F. Murerio pareigas paskirtas austrų tautybės oberšarfiureris Brunas Kitelis. Pastarasis buvo atsakingas už Vilniaus geto ir jam priklausančių priverstinio darbo stovyklų panakinimą.

 Pokaris 

Po Antrojo pasaulinio karo slapstėsi Sankt Georgene prie Murau, Štirijoje. 1947 m. rudenį juo atsitiktinai susidomėjo žydų pabėgėliai, tuo metu apgyvendinti šalia buvusioje karo pabėgėlių stovykloje Admonte (tuo metu ši Štirijos dalis buvo administruojama britų pajėgų). Apie įtarimus dėl F. Murerio buvo pranešta tuo metu Lince dirbusiam nacių nusikaltėlių persekiotojui Simonui Vyzentaliui. Šiam atvykus į Gaišorno miestelį, jis atpažino F. Murerio vardą.

S. Vyzentalio informuoti, austrų pareigūnai suėmė F. Murerį. Jis kaip įtariamas karo nusikaltėlis perduotas britų pajėgoms Austrijoje. Iš pradžių įkalintas Graco centriniame kalėjime. 1948 m. kovą britų pareigūnų deportuotas į SSRS. 1948 m. rugsėjį Vilniuje nuteistas 25 metus kalėti (mirties bausmės išvengė vien todėl, nes tuo metu ji SSRS jau buvo panaikinta).

1955 m. SSRS perduotas Austrijai ir ten paleistas į laisvę. Dėl S. Vyzentalio pastangų 1961 m. gegužę Graco prokuratūra atnaujino ikiteisminį tyrimą. Naujo proceso metu kaip liudytoja buvo apklausiama Vilniaus žydų genocidą išgyvenusi Marija (Maša) Rolnikaitė. Po savaitę trukusio teisminio proceso 1963 m. birželį F. Mureris buvo išteisintas.

 Šaltiniai 

 Bibliografija 








Kategorija:Holokaustas Lietuvoje
Kategorija:Austrijos asmenybės