Černihivo apgultis (1633)

Černihivo apgultis () – 1633 m. rugsėjo 1–3 d. (rugpjūčio 22–24 d. pagal Julijaus kalendorių) vykęs Rusijos carystės pajėgų mėginimas užimti Černihivo miestą ir atitraukti ATR pajėgas nuo Smolensko, vienas 1632–1634 m. ATR–Rusijos karo (Smolensko karo) epizodų.

ATR susigrąžino Černihivo ir Seversko žemės kontrolę 1618 m. Deulino paliabomis, po to, kai 1503 m. ją buvo praradusi. Smolensko karo pradžioje Rusijos carystė surengė žygį „į Severą“ () su tikslu susigrąžinti miesto kontrolę. 1632 m. vėlyvą rudenį ir 1633 m. žiemą maskvėnams pavyko užimti Seversko Naugardą, Trubučevską, Počepą ir Starodubą. Vasarą, siekdami atitraukti ATR pajėgas nuo Vladislovo IV Vazos apsiausto Smolensko, maskvėnai nedidelėmis pajėgomis surengė žygį į Černihivą. Užpuolikų buvo ne daugiau 800 karių, jiems vadovavo vaivada Grigorijus Aliabjevas. Šis dalinys iš Seversko Naugardo pajudėjo rugpjčio 28 d. (pagal Rusijoje naudotą Julijaus kalendorių – rugpjūčio 18 d.).Ракитин А. С. Северский поход и осада Чернигова. Боевые действия на юго-западном порубежье Московского государства и Речи Посполитой в период Смоленской войны (1632-34 гг.). Москва: Древлехранилище, 2021. – p. 121–128.

Aliabjevas tikėjosi išnaudoti netikėtumo efektą ir tam, kad judėti greičiau, todėl nepasiėmė apsiausties artilerijos. Černihivas buvo sąlyginėje ATR teritorijos gilumoje ir netoli nuo Kijevo, kas neleido organizuoti ilgos apsiausties. Judėdami greitai maskvėnai užėmė Meną ir paėmė į nelaisvę didelę garnizono dalį ir jo vadą Fedotą Isupovą. Nenorėdami kartu vestis belaisvių maskvėnai juos nužudė. Sėkmingai persikėlę per Snovo upę jie sunaikino Slabino saloje buvusius įtvirtinimus ir įsitvirtino prie Černihivo esančiame Jelco vienuolyne. Siekdami neleisti priartėti galimai pagalbai iš Kijevo, maskvėnai sunaikino tiltus per Desną, taip pat nusiaubė Liubečo ir Ostro apylinkes.

Adomo Kisielio raporte ATR karaliui nurodoma, kad pirmasis Černihivo šturmas įvyko naktį iš rugsėjo 1 į 2 d. (rugpjūčio 22 į 23 d. pagal Julijaus kalendorių). Užpuolikams pavyko sunaikinti miestą. Tvirtovės gynėjams pavyko atremti šturmą. Kisielio teigimu, maskvėnai neteko 30 karių ir atsitraukė. Kitą naktį šturmas pasikartojo – buvo atakuoti Loevo vartai. Ataką pavyko atremti. Apsiaustiesiems pavyko išsiųsti pasiuntinį – bajorą Krinickį, kuris Adomui Kisieliui perdavė pagalbos prašymą. Tuo metu Aliabjevas surengė tretįjį ir paskutinį puolimą visomis pajėgomis. Po jo iš Maskvos žemių kilęs Kopačiovo kaimo popas perspėjo maskvėnus apie į pagalbą apsiaustiesiems vykusias Kisielio pajėgas. Šį perspėjimą patvirtinus ties Slabinu ir netoli Černihivo pasirodžiusiems kazokams, Aliabjevas priėmė sprendimą trauktis ir naktį į rugsėjo 3 d. (rugpjūčio 24 d.) visa maskvėnų kariauna išžygiavo į Seversko Naugardą.

Černihivo įgula baiminosi galimo antpuolio pasikartojimo ir prašė pastiprinimo, kuris netrukus atvyko. Savo ruožtu Aliabjevas ir vaivada Fiodoras Buturlinas vietoje to surengė sėkmingą žygį į Mirogorodą. Šio žygio strateginės sėkmės išplėtoti jiems nepavyko, nes prastėjant padėčiai prie Smolensko rusų caras iš Seversko žemės atšaukė savo dalinius.

 Išnašos 

Kategorija:1633 metai
Kategorija:LDK mūšiai
Kategorija:ATR–Rusijos karas (1632–1634)
Kategorija:Mūšiai Ukrainos teritorijoje