Sakako kultūra

Sakako kultūra () – archeologinė kultūra klestėjusi vakarinėje Grenlandijos pakrantėje III-II tūkst. pr. m. e. Ji 1955 m. pavadinta pagal Sakako gyvenvietę, šalia kurios rasta daug šios kultūros artefaktų.Jørgen Meldgård, Dorset culture. Den Dansk-amerikanske ekspedition til Arktisk Canada 1954, Kuml, vol. 5, no. 5, 1955.

Ji priskiriama paleoeskimams ir Arkties mikrolitų tradicijai. Tuo pačiu metu egzistavusios paleoeskimų kultūros buvo Pre-Dorseto kultūra (šiaurės Kanadoje) ir Independenso kultūra (šiaurės Grenlandijoje).

 Raida 
Sakako kultūros nešėjai buvo pirmieji gyventojai vakarinėje Grenlandijoje. Genetiniai tyrimai parodė tamprius ryšius tarp Sakako kultūros nešėjų ir čiukčių bei koriakų gyvenančių šiaurės rytų Sibire. Manoma, kad III tūkst. pr. m. e. įvyko žmonių migracija iš Azijos per Beringo sąsiaurį, dabartinės Kanados teritoriją, kuri pasiekė vakarinę Grenlandiją.Raghavan, Maanasa; DeGiorgio, Michael; Albrechtsen, Anders; et al. (August 29, 2014). "The genetic prehistory of the New World Arctic". Science. 345 (6200). doi:10.1126/science.1255832. PMID 25170159. S2CID 353853. Tiesa, nėra aišku, ar Grenlandiją jie pasiekė ledo keliais, ar laivais.Walton, Doreen. "Analysis of hair DNA reveals ancient human's face." BBC News. (retrieved 11 February 2010)

Beveik visos Sakako kultūros vietovės yra pakrantėse. Svarbiausios tarp jų yra Sermermiutas, Kekertakas (Qeqertaq), Kajaa (Qajaa), Sakakas, Itinera ir Nipisatas. Didžiausia archeologinių radinių koncentracija yra Disko įlankoje. Tiesa, radinių aptinkama ir pietinėje Grenlandijoje, rytinėse Grenlandijos pakrantėse ir net Elsmyre (Kanadai priklausanti sala šiaurėje).

Kultūra nunyko apie IX a. pr. m. e. Spėjamos priežastys yra atšalęs klimatas, kuris privertė juos taikytis prie naujų sąlygų. Sakako kultūrą vakarų Grenlandijoje pakeitė Dorseto kultūra.

 Bruožai 
Sakako kultūros žmonės klajojo mažomis grupelėmis, gyveno laikinuose pastatuose, statytuose iš akmens ir durpių, arba odinėse palapinėse. Būdingi akmenų ratai yra palapinių pamatai. Kapaviečių beveik neaptinkama.

Stovyklavietėse randama daug dirbinių iš akmens ir kaulo: vėplio ilčių, elnio ragų ar paukščių kaulų. Būdingi žuvų kabliukai iš steatito, aliejinės lempos.

Maistą gaudavo medžiodami jūros gyvūnus, paukščius, šiaurinius elnius. Stovyklavietėse rečiau aptinkama poliarinės lapės, lokio, kiškio kaulų. Manoma, kad jie galėjo turėti prijaukintus šunis (bet nėra įrodymų, kad jie naudoti kinkiniui), statė kajakus ir umiakus.Jørgen Meldgaard, « The Prehistoric Cultures in Greenland : Discontinuities in a Marginal Area. », dans Kylstra, Hans P. (directeur d'ouvrage) et al., Continuity and Discontinuity in the Inuit Culture of Greenland., Arctic Centre, Université de Groningue, 1977

 Šaltiniai 

Kategorija:Šiaurės Amerikos archeologinės kultūros
Kategorija:Grenlandijos archeologija