Ngo dinastija

Ngo dinastija () – Vietnamo dinastija, įkurta Ngo giminės ir valdžiusi 939–968 m.

Oficialiai jos valdoma valstybė vadinosi Dzinghajaus karinė apygarda (, ), pavadinimu, kuris Vietnamui buvo duotas Kinijos imperijoje.

 Įkūrimas 
Dzinghajaus karinė apygarda administravo dab. šiaurės Vietnamą ir gretimas sritis Kinijoje nuo IX a. vidurio, tačiau šioje apygardoje nuolat vyko vietos tautų sukilimai. 880 m. išvijus Kinijos vietininkus, 905 m. čia įsitvirtino įtakinga Khuc (viet. Khúc, 曲) šeima. 

917 m. kiniška Pietų Han valstybė bandė įsiveržti į apygardą ir ją susigrąžinti, tačiau jos armiją išvijo talentingas karvedys Duong Dinnge ( iš Ai provincijos. Jis kurį laiką valdė Dzinghajų, tačiau 937 m. buvo nužudytas Kieu Kongtieno (), kuris siekė sugrąžinti Kinijos valdžią.Taylor, Keith (2013). A history of the Vietnamese. Cambridge University Press.

Ngo Kuenas buvo Duong Dingge žentas ir patyręs karvedys. Po uošvio mirties jies siekė keršto ir užpuolė uzurpatorių Kieu. Šis į pagalbą pasikvietė Pietų Han armiją. 938 m. vietnamiečių ir kinų armijos susidūrė Bakdango mūšyje, kuriame Ngo Kuenas panaudojo gudrią metodiką, įtaisydamas dugne metalinius smaigus. Jų dėka Kinijos laivynas buvo sunaikintas  ir žuvo Pietų Han imperatoriaus sūnus. Tai nulėmė, kad Kinija kuriam laikui atsisakė ambicijų Vietnamo atžvilgiu. Tiesa, Kinijai liko keturios šiauriausios apygardos apskritys.

Po pergalės 939 m. Ngo Kuenas titulavosi karaliumi () ir įtvirtino sostinę Koloa tvirtovėje. Nepaisant to, jam nepavyko normalizuoti santykių su Kinija, todėl formaliai jo valstybė toliau liko Kinijos apygarda.

Ngo Kuenas mirė po penkerių metų nuo ligos. Prieš mirdamas jis paskelbė įpėdiniu savo sūnų Ngo Siuongngapą, ir paprašė savo svainio Duong Tamkha tapti regentu. Tačiau šis pasinaudojęs aplinkybėmis uzurpavo sostą, ir Ngo Kueno sūnus buvo priverstas slapstytis.
Kadangi prieš naująjį valdovą kilo sukilimai ir nepasitenkinimas, 950 m. kitas sūnus, jaunesnysis Ngo Siuongvanas nuvertė dėdę ir išsiuntė jį į tremtį. Tada jis pasikvietė besislapstantį brolį ir pakvietė užimti sostą ir valdyti kartu. Šis dvivaldystės laikotarpis Vietnamo istorijoje žinomas kaip Một nước, Hai vua („Viena šalis, du valdovai“). Nepaisant to, vyresnysis brolis netrukus paveržė iš jaunesniojo valdžią, perimdamas karinius ir administracinius reikalus, o pastarajam palikdamas tik religinius ir ceremoninius.

954 m. mirus vyresniajam broliui, jaunesnysis mirė 965 m. Sostą paveldėjo šio sūnus Ngo Siuongsi. Tačiau iš karto po to šalyje kilo pilietinis karas, kurio metu valdžią dalinosi 12 karvedžių, ir Ngo Siuongsi negalėjo tituluotis karaliumi. Jis buvo priverstas bėgti į pietinę provinciją ir laikomas vienu iš karvedžių. Suirutės metu iškilo karvedys Din Bolinis (). 968 m. jis suvienijo visą šiaurinį Vietnamą, titulavosi imperatoriumi () ir pradėjo Din dinastiją.Taylor, Keith Weller (1983), The Birth of the Vietnam, University of California Press, ISBN 9780520074170

 Administracinis suskirstymas 

Ngo dinastijos kontroliuojamos teritorijos buvo dalinamos į 8 provincijas (), kurias Vietnamas paveldėjo iš Kinijos administracijos:
 Dziao provincija ();
 Luk provincija ();
 Phong provincija ();
 Čuong provincija ();
 Ai provincija ();
 Jan provincija ();
 Hoan provincija ();
 Phuklok provincija ();

 Valdovai 
 Asmeninis vardas Kitaip žinomas Valdymo metai Ngo KuenasNgô Quyền 吳權  Tiền Ngô Vương  前吳王„Pirmasis Ngo karalius“ 939–944 Duong Tamkha	Dương Tam Kha 楊三哥  Dương Bình Vương 楊平王„Taikusis Dong karalius“  944–950 Ngo SiuongngapasNgô Xương Ngập 吳昌岌  Thiên Sách Vương 天策王„Dangiškojo plano karalius“ 951–954 Ngo SiuongvanasNgô Xương Văn 吳昌文  Nam Tấn Vương 南晉王„Pietų Dzin karalius“ 950–965 Ngo SiuongsiNgô Xương Xí 吳昌熾  Ngô Sứ Quân 吳使君„Karvedys Ngo“ 965–968

 Išnašos 

Kategorija:Vietnamo dinastijos