Ignalinos mūšis

Ignalinos mūšis () – 1920 m. liepos 9 d. Ignalinos apylinkėse įvykę Sovietų Rusijos (3-iojo (Gajaus Gajaus) korpuso 15-oji kavalerijos divizija) ir Lenkijos karinių pajėgų (15-osios kavalerijos divizijos Balstogės šaulių pulkas, Slucko šaulių pulkas) kautynės dėl Ignalinos miesto, vienas 1919–1920 m. Lenkijos–Sovietų Rusijos karo metu vykusio 1920 m. vasarą vykdyto Michailo Tuchačevskio vadovauto Vakarų fronto puolimo mūšių.

 Priešistorė 
Pirmąją liepos dekadą lenkų frontas ties Auta buvo pralaužtas, o generolo Stanislavo Šeptickio vadovaujamo Lenkijos Šiaurės rytų fronto pajėgos, spaudžiamos Michailo Tuchačevskio pajėgų puolimo, traukėsi.Janusz Cisek, Konrad Paduszek, Tadeusz Rawski: Wojna polsko-sowiecka 1919–1921., p. 49. Vyriausioji Lenkijos pajėgų vadovybė įsakė sulaikyti Sovietų Vakarų fronto kariuomenę ties iš Pirmojo pasaulinio karo laikotarpio likusia buvusių vokiečių apkasų linija.Janusz Odziemkowski: Leksykon wojny polsko-rosyjskiej 1919–1920., p. 277. Iš Lenkijos–Lietuvos demarkacijos linijos lenkai atitraukė generolo Aleksandro Boruščako vadovaujamą 2-ąją lietuvių-baltarusių diviziją,Janusz Odziemkowski: Leksykon bitew polskich 1914–1920., p. 147. kuri užėmė gynybos ruožą Skaistašils–Karkažiškė–Dubingiai. Lenkijos kariuomenės 4-osios Lietuvos–Baltarusijos brigados daliniai ir 8-oji pėstininkų divizija užėmė Dysnos liniją.Janusz Odziemkowski: Leksykon wojny polsko-rosyjskiej 1919–1920., p. 409.

 Kovojančių pajėgų santykis 
DalinysVadasPavaldumas Lenkijos kariuomenė2-oji lietuvių-baltarusių divizijagen. Aleksander BoruszczakVakarų frontas4-oji lietuvių-gudų brigadapplk Stefan Pasławski⇒ Balstogės šaulių pulkas2-oji Lietuvos-Baltarusijos divizija→ I/ Białostockiego pskpt. Lewicki⇒ Slucko šaulių pulkas2-oji lietuvių-baltarusių divizija→ I/ Słuckiego psŠarvuotasis traukinys „Mściciel” („Keršytojas“) Raudonoji armija15-oji kavalerijos divizijaAleksandr Matuzienko3 -asis kavalerijos korpusas10-oji kavalerijos divizija164-oji šaulių brigada55-oji šalių divizija

 Kovos prie Ignalinos 
Lenkų vadovybė, nustebinta sovietų Gajaus Gajaus 3-iojo kavalerijos korpuso veiksmų greičio, jo galimo žygio kryptimi pasiuntė dar nevisiškai suformuotus ir apmokytus 2-osios lietuvių-baltarusių divizijos dalinius. 1920 m. liepos 8 d. į kovą galėjo stoti tik du Slucko šaulių pulko batalionai, Balstogės šaulių pulko batalionas ir viena artilerijos baterija.Janusz Odziemkowski: Leksykon wojny polsko-rosyjskiej 1919–1920., p. 154. Tuo pat metu sovietų 15-oji kavalerijos divizija užėmė Dūkštą ir įžengė į Ignalinos apylinkes.

Liepos 9 d. sovietai smogė Ignalinos geležinkelio stočiai. Joje sutelkti Lenkijos kariuomenės 2-osios lietuvių-baltarusių divizijos virėjai ir gurguolininkai atmušė pirmąjį puolimą. Netrukus po kovos į stotį atvyko 1-ojo Balstogės šaulių pulko batalionas. Čia 4-osios Lietuvos–Baltarusijos brigados vadas pulkininkas Stefanas Paslavskis įsakė bataliono vadui užimti gynybines pozicijas į pietus nuo šios vietovės.Janusz Odziemkowski: Leksykon wojny polsko-rosyjskiej 1919–1920., p. 154.Marian Różycki, Stefan Dybkowski: Zarys historii wojennej 79-go pułku piechoty., p. 22. Vidurdienį nuo žirgų nulipusi sovietų kavalerija užpuolė naujai atvykusį batalioną. Iki 20 val. vyko įnirtingos kovos, po kurių batalionas atsitraukė į Švenčionėlius. Tuo metu prie Ignalinos priartėjo likę 15-osios kavalerijos divizijos daliniai. Naujųjų Švenčionių apylinkėse buvęs Slucko šaulių pulko batalionas iš 4-osios Lietuvos–Baltarusijos brigados vadovybės gavo įsakymą surengti išpuolį. Šį išpuolį turėjo paremti šarvuotasis traukinys „Mściciel“ (liet. „Keršytojas“).

Kovomis su Balstogės pulko batalionu užimta sovietų 15-oji kavalerijos divizija tinkamai nevykdė žvalgybos, todėl Slucko šaulių pulko smūgis nustebino raudonarmiečius. Bolševikų daliniai patyrė didelių nuostolių ir skubiai pasitraukė iš Ignalinos apylinkių, pranešdami apie tariamą „gausių“ Lenkijos pėstininkų pajėgų kontrpuolimą. Į mūšio lauką asmeniškai turėjo atvykti divizijos vadas Gajus Gajus, kuris stabdė panikoje besitraukusius bolševikų dalinius. Prie Ignalinos jis nukreipė korpusui pavaldžią 164-ąją šaulių brigadą ir vieną 10-osios kavalerijos divizijos brigadą. Tačiau Gajaus parengtas smūgis pataikė į tuštumą, nes lenkų batalionas jau buvo pasitraukęs į Švenčionėlius.Stanisław Szabłowski, Franciszek Suchomel: Zarys historii wojennej 78-go Słuckiego pułku piechoty., p. 11.

 Mūšio padariniai 
Mūšis pasibaigė bolševikų pajėgų pergale, tačiau dvejų lenkų dalinių – Balstogės ir Slucko šaulių pulkų batalionų veiksmai, paremti šarvuotuoju traukiniu, sukėlė didelę sumaištį Gajaus Gajaus 3-iojo kavalerijos korpuso gretose ir visa para uždelsė jo žygį.

 Išnašos 

 Literatūra 






Kategorija:1920 metai
Kategorija:Lenkijos mūšiai
Kategorija:TSRS mūšiai
Kategorija:Mūšiai Lietuvos teritorijoje
Kategorija:Ignalina