Zerubabelis

Zerubabelis () – Senojo Testamento personažas, priešpaskutinio Judėjos karaliaus Jehojachino anūkas, Judėjos provincijos valdytojas.

Be Biblijos, jokiuose kituose šaltiniuose toks asmuo neminimas; Sarah Schulz, Erlangeno–Niurnbergo universiteto profesorė, istoriniu požiūriu Zerubabelio egzistavimą laiko tikėtinu, tačiau, anot jos, iš tiesų jis nebuvo provincijos valdytojas (kaip ir Nehemijas).

Pasak Biblijos, Zerubabelis vadovavęs pirmajai žydų tremtinių grupei, sudarytai iš 42 360 žmonių, grįžtančių iš Babilonijos nelaisvės pirmaisiais Persijos Achemenidų imperijos karaliaus Kyro Didžiojo valdymo metais.Ezros 2:1–2, 64; 3:8; 5:2 Šis įvykis paprastai datuojamas tarp 538 ir 520 m. pr. m. e.Janet E. Tollington, Tradition and Innovation in Haggai and Zechariah 1–8 (Sheffield, England: Sheffield Academic Press, 1993), p. 132. Pasakojama, kad Zerubabelis Judėją valdęs drauge su vyriausiuoju kunigu Jozue, jų vadovavimo laikotarpiu pakloti antrosios Jeruzalės šventyk­los pamatai. Darbai buvo nutrūkę, tačiau pabaigti, tai padaryti pakvietus pranašams Agėjui ir Zacharijui.Biblijos enciklopedija. Alna litera. Vilnius, 1993, p. 216.

 Šaltiniai 

Kategorija:Senojo Testamento veikėjai