Linji (Vietnamas)

Linji (, tuomet vartota vidurine kinų kalba buvo tariamas *lim-ʔipGlover, Ian (2011), „Excavations at Gò Cấm, Quảng Nam, 2000–3: Linyi and the Emergence of the Cham Kingdoms“, in Lockhart, Bruce; Trần, Kỳ Phương (eds.), The Cham of Vietnam: History, Society and Art, Hawaii: University of Hawaii Press, pp. 54–80), Vietnamo istoriografijoje žinoma kaip Lamapas () – istorinė karalystė, egzistavusi II–VII a. Vidurio Vietname su centru dab Hujėje. Jos pavadinimas žinomas tik iš kiniškų šaltinių.

 Ankstyvasis laikotarpis 
Valstybė atsirado II a., Han dinastijos valdomoje Žinano apygardoje kilus sukilimui, kuriam vadovavo Ou Lianas. Tiesa, dėl sukilimo metų nėra sutariama. XIV a. Vietnamo istorijos tekstai sukilimo data laiko 137 m. Ngô Sĩ Liên (1479) Đại Việt sử ký toàn thư.Šią datą pateikia ir V a. parašyta „Vėlyvoji Jan istorija“, tuo tarpu moderniojoje istoriografijoje pateikiami 192 m.Keith W. Taylor The Birth of the Vietnam (1983).Šią datą pateikia ir VI a. parašyti „Komentarai apie vandenų traktatą“. Sukilimo metu piečiausia Žinano apskritis Sianglinas atsiskyrė nuo imperijos, ir Ou Lianas titulavosi pirmuoju Linji karaliumi. Karalystės sostine tapo Kandarapura netoli dabartinės Hujės.

Greičiausiai siekdama atitolti nuo kinų kultūrinės įtakos, naujai susikūrusi valstybė priėmė Indijos kultūrinę įtaką, taip ji sekė pietinės kaimynės Funanės tradiciją. Su šia valstybe gali būti siejama Niačango apylinkėse aptinkama Vokanio stela, seniausias žinomas (II–IV a.) įrašas sanskritu Pietryčių Azijoje. Ilgainiui Linji valdovų vardai buvo rašomi sanskritu, nors kiniškuose šaltiniuose jie žinomi kiniškais vardais.

Nėra žinoma, kokia kalba kalbėjo valstybės gyventojai. Ilgą laiką vyravo nuomonė, kad Linji buvo tiesioginė Čampos pirmtakė ir kalbėjo austronezine čamų kalba.Maspero, Georges (2002). The Champa Kingdom. White Lotus Co., Ltd. ISBN 978-9-74753-499-3. Pastaraisiais dešimtmečiais iškelta hipotezė, kad Linji gyventojai galėjo kalbėti vietnamiečių kalbai gimininga austroazijine kalba. Čamai buvo jų pietiniai kaimynai su pagrindine teritorija Tubono upės slėnyje.Vickery, Michael (2009), „A short history of Champa“, in Hardy, Andrew David; Cucarzi, Mauro; Zolese, Patrizia (eds.), Champa and the Archaeology of Mỹ Sơn (Vietnam), NUS Press, pp. 45–61, ISBN 978-9-9716-9451-7

Pirmasiais egzistavimo šimtmečiais valstybė tapo galinga. Naudodamasi suirute Kinijoje, kuomet žlugo Han dinastija, Linji armija 248 m. ją užpuolė. Ji užėmė Žinano apygardą, įžengė į Dziudženą, o Dziaodži inspiravo sukilimus. Rytų U armijai pavyko atstatyti tvarką, tačiau Linji teritorijos išsiplėtė.Kiernan, Ben (2019). Việt Nam: a history from earliest time to the present. Oxford University Press. Fan Siongo valdoma karalystė, susivienijusi su Funane, dar kartą užpuolė Kiniją apie 270 m.Coedès, George (1968). Walter F. Vella (ed.). The Indianized States of Southeast Asia. trans. Susan Brown Cowing. University of Hawaii Press. ISBN 978-0-824-80368-1.

Tuo metu Kinija užmezgė prekybinius santykius su pietine kaimyne, ir pusšimtį metų sustojo karai. Tik III a. viduryje Linji ėmė rengti jūrinius antpuolius prieš Dziaodžou provincijos uostus. 347 m. Fan Venas užpuolė Dziaodžou su 40–50 tūkst. karių. 399 m. Fan Fuda nusiaubė Dziudženo ir Dziaodžou pakrantes. 413 m. jis bandė pulti vėl tačiau sulaukė kinų atsako, buvo pagautas ir nukirsdintas. Linji antpuoliai Kinijos imperijos pietuose fiksuojami ir 420, 431 m. Tuo metu valdęs Fan Jangmai II siekė derybų su Dziaodžou gubernatoriumi, tačiau negavo audiencijos. Vietoj to, jis užpuolė Čenlą pietuose ir paėmė Pandurangą.Kiernan, Ben (2019). Việt Nam: a history from earliest time to the present. Oxford University Press. Tai rodo, jog kažkuriuo metu Linji kontroliavo visą Vidurinio Vietnamo pajūrį.

 Vėlyvasis laikotarpis 
446 m. Liu Song Kinija užpuolė Linji ir nusiaubė senąją sostinę Kandarapurą. Atrodo, kad tai buvo didelis pralaimėjimas, po kurio Linji vienybė nusilpo. Į pietus nuo karalystės minimos kitos valstybės, tokios kaip Situ (, Tubono upės slėnis), Boliao ar Čiudučianas. Kinų tekstuose išlikę dalis valdovų vardų ir užuominos apie valstybinius perversmus, tačiau aiškumo nedaug.

Pasak Linji teorijos šalininkų, tuo metu Linji nukariavo Situ pietuose ir perkėlė savo galios centrą į Tubono slėnį. Ten suklestėjo nauja Linji sostinė Sinhapura, statyta IV a. pabaigoje.Maspero, Georges (2002). The Champa Kingdom. White Lotus Co., Ltd. ISBN 978-9-74753-499-3. Priešingai, pasak Čampos hipotezės šalininkų, būtent šiuo metu čamų karalystė, išsilaisvinusi iš Linji valdžios iš Tubono slėnio išplėtė savo teritorijas į šiaurę ir absorbavo šiaurinę kaimynę. Nepaisant šio pokyčio, kinų tekstuose naujoji valstybė ir toliau buvo vadinama Linji.Griffiths, Arlo; Hardy, Andrew; Wade, Geoff, eds. (2019). Champa: Territories and Networks of a Southeast Asian Kingdom. Danang: École française d’Extrême-Orient. ISBN 978-2-85539-269-1.

Nepaisant suirutės, Linji toliau vystė prekybą su Kinija ir palaikė su ja diplomatinius santykius.Kiernan, Ben (2019). Việt Nam: a history from earliest time to the present. Oxford University Press. 530 m. Liang dinastija pripažino Rudravarmaną kaip Linji karalių. 534 m. jis išsiuntė misiją į Kiniją, o 543 m. net padėjo Kinijai, tiesa, nesėkmingai, dorotis su Li Bono sukilimu, kurio metu įkurta Vansuano karalystė.

Kinijoje įsigalėjus Sui dinastijai, 595 m. Šambuvarmanas (572–629) nusiuntė duoklę imperatoriui. Tačiau siekdama atkurti senąsias imperijos teritorijas, Kinija užėmė Vansuaną, o 605 m. užpuolė Linji. Kinai nusiaubė Sinhapurą, tačiau grįžtanti armija stipriai nukentėjo nuo epidemijos.Aymonier, Etienne (1893). The History of Tchampa (the Cyamba of Marco Polo, Now Annam Or Cochin-China). Oriental University Institute. ISBN 978-1-14997-414-8. Dalį šiauriausių karalystės teritorijų Kinija inkorporavo į savo imperiją, ir atkūrė Žinano apygardą. Lamapo pietinėse teritorijose po tėvo mirties į valdžią atėjęs Kandarpadarma nuo 629 m. ėmė vadinti save „Čamų valdovu“ (śrī campeśvara), o valstybę – Čampa (Campādeśa).

Tiesa, kinų tekstuose Linji pavadinimas ir toliau naudotas įvardinti Čampai. Jis dar minimas 749 m. tekste. VIII a. viduryje Linji pavadinimą kiniškuose tekstuose pakeitė Huánwáng (環王), o IX a. – Zhànchéng (占城).

 Valdovai 

Sanskrito kalba rašytuose vardų variantuose dažnai naudojamas titulas Jaya (, „pergalingasis“), o vardas baigiasi -varman, reiškiantis priklausymą karių luomui. Kiniškuose šaltiniuose Linji valdovų vardai dažniausiai prasideda rašmeniu Fàn 范 (*buam’), kas gali būti pavardė arba titulas, siejamas su khmerų kalboje naudotu poñ.

Žemiau pateikiamas valdovų sąrašas. Kai kurių jų atitikmenys kiniškuose ir sanskrito šaltiniuose yra ginčytini:
 Kiniškas vardas Vietnamietiškas tarimas Sanskrito vardas Valdymo metai Chu LienasŌu Lián 區連/甌連  Khu Liên  Sri Mara (?)  II amžius Fan SiongasFàn Xióng 范熊  Phạm Hùng    apie 270 m. Fan IFàn Yì 范逸  Phạm Dat   284–336 Fan VenasFàn Wen 范文  Phạm Văn   336–349 Fan Fo, Fàn Fó 范佛  Phạm Phật   349–380Fàn Húdá 范胡达  Phạm Hồ Đạt  Bhadravarmanas I  380–413Fàn Dízhēn 范敌真  Phạm địch Chớn  Gangaradža  413–??      Manorathavarmanas  ?? Fàn Díwén 范敌文  Phạm Địch Văn  Gangaradžavarmanas II  ??–420 Fan Jangmai IFàn Yangmài 范陽邁  Phạm Dương Mại I   420–421 Fan Jangmai IIFàn Yangmài 范陽邁  Phạm Dương Mại II   421–446 Fan ŠenčengasFàn Shencheng 范神成  Phạm Thần Thành  Devanika  446–480 Fan DangenčunasFan Danggenchun 范当根純  Phạm Đang Căng Thuần   480–492 (?) Fan DžunongasFàn Zhūnóng 范諸農  Phạm Chư Nông   492–498 Fan VenzanasFàn Wénzàn 范文賛  Phạm Văn Tẩn   498–508 (?) Fàn Tiankǎi 范天凱  Phạm Thiên Khơi  Devavarmanas  508–520Bìcuì bámó 弼毳跋摩  Bật Tôi Bật Ma  Vidžajavarmanas  520–529Gāoshì lǜtuóluó bámó 高式律陁羅跋摩  Cao Thức Luật Đà La Bật Ma  Rudravarmanas  529–565Fàn Wénzàn 范梵志  Phạm Phạn Chi  Šambuvarmanas  565–629

 Išnašos 

Kategorija:Vietnamo istorinės valstybės
Kategorija:Čampa