Traidenis I

Traidenis I (; apie 1284 arba 1286 m. Jasiński, Kazimierz (1998). Rodowód Piastów mazowieckich. Poznań - Wrocław: Wydawnictwo Historyczne. p. 31-32. ISBN 83-913563-0-2. – 1341 m. kovo 13 d.) – Čersko kunigaikštis nuo 1310 m., Varšuvos ir Livo kunigaikštis nuo 1313 m., Plocko regentas kartu su broliu Zemovitu II 1336–1340 m.

Tėvai – Boleslovas II ir Gaudemunda, Lietuvos didžiojo kunigaikščio Traidenio dukra. Iš pagarbos garsiajam uošviui pavadintas Traideniu I.

 Biografija 
Tėvui dar esant gyvam 1310 m. gavo valdyti Čersko kunigaikštystę. Po tėvo mirties 1313 m. gavo Varšuvos ir Livos sritis, taip užvaldydamas visą rytinę Mazoviją. Tačiau su tuo nesutiko visi šeimos nariai ir tarp trijų brolių (Traidenio, Zemovito II ir Vaclovo) kilo karas, apie kurį užsimenama tik Miechovo metraštyje ().

Palaikė gerus santykius su Lenkijos karaliumi Vladislovu I Lokietka, su kurio įsikišimu apie 1309 ar 1310 m. galėjo vesti Mariją Galicietę, Haličo-Voluinės kunigaikščio Jurijaus dukrą. Dėl šios santuokos Traidenio I vaikai galėjo pretenduoti į Haličo-Voluinės kunigaikštystės sostą. 1323 m. mirus Andriui ir dėl to nelikus vyriškos lyties įpėdinių, Traidenis I galėjo į sostą pasodinti savo vyriausią sūnų Boleslovą, kuris pradėjo naudoti Jurijaus II vardą savo motinos tėvo garbei.

1325 m. Traidenis I kartu su Zemovitu II popiežiui Jonui XXII išsiuntė laišką, kuriame apibūdino savo valdų rytinę sieną esant 2 km nuo Gardino.Codex diplomaticus Prussicus, red. J. Voigtas, 3 tomas Konigsberg 1848, nr. 134, psl. 182.

Karaliaus Vladislovo, norėjusio suvienyti visas lenkų žemes, geri santykiai su Mazovija buvo nutraukti, kai jis užpuolė Plocko miestą, norėdamas nubausti dėl kunigaikščio Vaclovo sudarytos sąjungos su Kryžiuočių ordinu. Taip pat 1326 m. sausio 2 d. Traidenis I ir jo broliai susitarė su Kryžiuočių ordinu Brodnicoje, dėl ko kilo trumpas konfliktas su Lenkijos Karalyste ir jos sąjungininke Lietuvos Didžiąja Kunigaikštyste.

Paskesniais metais Traidenis I kartu su broliais bandė laviruoti tarp Lenkijos Karalystės ir Kryžiuočių ordino, pavyzdžiui, Mazovijos kunigaikščiai 1329 m. suteikė karinę pagalbą Lenkijai, o jau 1334 m. jie minimi kaip Kryžiuočių ordino sąjungininkai.

Per lenkų ir kryžiuočių derybas dėl pasienio žemių 1339 m. Traidenio I vardu duotas liudijimas (dėl nežinomų priežasčių pats nevyko, o vietoj savęs atsiuntė kanclerį Gunterį) rodo, jog vėl būta sąjungoje su Lenkija, kurią valdė karalius Kazimieras III.

1340 m. sūnus Boleslovas II buvo pavaldinių nunuodytas, bet Traidenis I atsisakė teisių perimti sostą ir perleido jį Kazimierui III, kuris atsilygindamas jam davė didžiulę pinigų sumą.

Traidenis I mirė 1341 m. kovo 13 d. ir buvo palaidotas Varkos dominikonų vienuolyne, dabar jau sunaikintame. 1859 m. jo palaikai Petro Visockio iniciatyva buvo perkelti į Varkos Švč. Mergelės Marijos karmelitų bažnyčią.

 Šeima 
Apie 1309 ar 1310 m. vedė Mariją Galicietę (apie 1293 m. – 1341 m. sausio 11 d.). Kartu turėjo 4 vaikus:Trojden I czerski in poczet.vom [tikrinta 2026 m. vasario 8 d.].
 Boleslovą Jurį II (1310 m. – 1340 m. kovo 21 d.) – Haličo-Voluinės kunigaikštį.
 Eufemiją (1312 m. – apie 1374 m. sausio 11 d.) – Cešyno kunigaikščio Kazimiero I žmoną, turėjusią 9 vaikus.
 Zemovitą III (1316 arba 1325 m. – 1381 m. birželio 16 d.) – Mazovijos kunigaikštį.
 Kazimierą I (1329 arba 1331 m. – 1355 m. lapkričio 26 d. arba gruodžio 5 d.) – Čersko kunigaikštį.

 Šaltiniai 

Kategorija:Mazovijos kunigaikščiai