Kortona

Kortona () – miestelis Italijoje, Toskanoje, Areco provincijoje, į šiaurę nuo Trazimeno ežero, San Edžidijaus kavos pietinėje papėdėje, Kjanos slėnyje, 23 km į pietus nuo Areco. Kortonos geležinkelio stotis yra gretimoje Kamučo gyvenvietėje. Verčiamasi žemdirbyste ir gyvulininkyste.

Išlikusios viduramžių miesto sienos su etruskų sienų fragmentais, IV a. pr. m. e. etruskų kapas (seniau klaidingai laikytas Pitagoro kapu), XIII a. Pretorių rūmai (dabar etruskų muziejus), romaninė katedra (vėliau perstatyta), Švč. Jėzaus bažnyčia (dabar vyskupijos muziejus), gotikinės šv. Dominyko, šv. Pranciškaus, šv. Margaritos, Švč. Marijos Kalčinajo bažnyčios. Muziejuose ir bažnyčiose yra tapytojų Fra Andželiko ir Lukos Sinjorelio (gimęs Kortonoje) darbų. Virš miesto iškilę 1556 m. Medičių rūmai.

 Istorija 
Antikiniais laikais Kortona (, ) buvo svarbus etruskų miestas, VIII–VII a. pr. m. e. tapo Etruskų lygos nariu.Cortona, Dictionary of Greek and Roman Geography, illustrated by numerous engravings on wood. William Smith, LLD. London. Walton and Maberly, Upper Gower Street and Ivy Lane, Paternoster Row; John Murray, Albemarle Street. 1854. IV a. pr. m. e. pastatyta gynybinė siena. 310 m. pr. m. e. Kortona pateko į romėnų įtaką ir palaipsniui tapo jų kolonija. Antrojo pūnų karo metu miestą apgulė Hanibalo kariuomenė, netoliese įvyko didelis Trazimeno ežero mūšis.

450 m. miestą užėmė ir nuniokojo gotai. XIII a. Kortonoje įsitvirtino gibelinai. 1325–1409 m. valdė Ranjerių-Kazalių giminė. 1409 m. Kortoną užvaldė Neapolio karalystė, 1411 m. pardavė miestą Medičiams. Nuo 1737 m. atiteko Lotaringijos grafams.

 Šaltiniai 

Kategorija:Toskanos miestai