Senojo Panevėžio kapinės

Senojo Panevėžio kapinės – neveikiančios istorinės kapinės Panevėžyje, esančios šalia Senamiesčio ir Venslaviškio gatvių sankryžos, į pietus nuo jos, link Nevėžio. Valstybės saugomas archeologinis, istorinis ir memorialinis kultūros paveldo objektas. Kapinių vietoje stovi sovietmečiu pastatytas vaikų darželis (dabar Valstybinė Teismo medicinos tarnyba), mažaaukščiai gyvenamieji namai ir ūkiniai pastatai, laidojimo žymių ir antkapinių paminklų nėra išlikę. Kapinių teritorijoje nuo 1507 m. iki XVIII a. pabaigos stovėjo Senojo Panevėžio bažnyčia.

Kapinės įrengtos Nevėžio dešiniojo kranto viršsalpinės terasos pakraštyje. Paviršius gana lygus, išlygintas XX a. septintajame dešimtmetyje statant vaikų darželį ir įrengiant žaidimų aikšteles, pavėsines bei asfaltuotus takus. Kapinių rytinėje pusėje 1992 m. pastatytas medinis kryžius Panevėžio pirmosios bažnyčios ir kapinių vietai pažymėti,Kryžius Panevėžio pirmosios bažnyčios ir kapinių vietai pažymėti. Panevėžio kraštas virtualiai. Nuoroda tikrinta 2025-12-25. šiaurės vakariniame kampe 2007 m. atidengtas paminklinis akmuo pirmajai Panevėžio bažnyčiai įamžinti. Žvalgytos 1995, 2007, 2011, 2012, 2016 ir 2021 m.Dovilas Petrulis, Panevėžio senosios kapinės Venslaviškio gatvėje 6. Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 2021 metais. Lietuvos archeologijos draugija, Vilnius, 2022, p. 135, 136. Nuoroda tikrinta 2026-01-14. 2011 m. archeologinių tyrinėjimų metu rasti 252 žmonių palaikai; 2012 m. lapkritį jie perlaidoti bendrame kape kapinių rytinės teritorijos dalyje. 2015 m. perlaidojimo vietai pažymėti atidengtas paminklinis akmuo.Paminklinis akmuo XVI–XVII a. mirusių panevėžiečių perlaidojimo vietai pažymėti. Panevėžio kraštas virtualiai. Nuoroda tikrinta 2026-01-22.

 Istorija 
Pradėjus kurtis Senojo Panevėžio kaimui, šalia jo atsirado ir kapinės. Archeologinių tyrimų duomenimis, prieš pastatant bažnyčią jos jau buvo, o 1507 m. bažnyčią pastačius išsiplėtė į jos šventorių. Archeologės Alfredos Petrulienės nuomone, kapinėse jau XV a. stovėjo medinė koplyčia, joje buvo 118 cm skersmens akmuo lygiu paviršiumi, atkastas 2007 m. archeologinių tyrimų metu. Pasak archeologės, akmuo senojoje koplyčioje naudotas kaip aukojimo stalas, o vėliau padėtas šalia naujosios bažnyčios.Alfreda Petrulienė, Panevėžio miesto senųjų kapinių (L964) Venslaviškio g. 6 archeologinių kasinėjimų ataskaita. Panevėžio kraštotyros muziejus, 2007 m., p. 6, 13. Nuoroda tikrinta 2026-01-21.

XVI a. antrajame dešimtmetyje bažnyčios šventorius ir kapinės aptvertos tvora, XVII a. pradžioje kapinės praplėstos. 1656 m. Panevėžį užėmus švedams, kapinėse laidoti žuvę švedų kariai, švedų kariuomenei pasitraukus, dekano nurodyta juos perlaidoti iš kapinių į lauką. Apie 1780 m. bažnyčia sunyko ar sudegė, liko tik kapinės. Jose laidota iki 1843 m.Liudvika Knizikevičienė, Apie pirmąją Panevėžio bažnyčią. Bernardinai.lt, 2017-12-15. Nuoroda tikrinta 2026-01-21. XX a. viduryje kapinių kalnelyje dar stovėjo mediniai kryžiai, likusią kapinių dalį gyventojai buvo pasidalinę sklypais, kuriuose dirbo daržus. Po Antrojo pasaulinio karo visos kapinių liekanos sunaikintos, XX a. septintajame dešimtmetyje didžioji kapinių teritorijos dalis perkasta statant mūrinį dviaukštį tipinį pastatą – vaikų darželį „Ekrano” gamyklos darbuotojų vaikams.

 Pastabos 
 Kitais duomenimis, kapinės įrengtos, pastačius bažnyčią

 Šaltiniai 

Kategorija:Panevėžio kapinės