Banginukas

„Banginukas“ – sovietmečiu Birštone, Nemuno dugne paskendusi skulptūra. Tai maždaug 7 m ilgio ir 1,7 m aukščio betoninė tarpukario skulptūra-fontanas. Jos idėjos autorius – architektas Rytis Romanas Steikūnas. Ši skulptūra siejama su Birštono miesto herbu ir anksčiau sklandžiosiomis legendomis apie Nemune plaukiojančius milžiniškus šamus.

 Panirimo aplinkybės 
1959 m. Birštono banginukas dėl daugiau nei 3 m pakilusio vandens lygio, pastačius Kauno hidroelektrinę, paniro Nemune. 2025 m. rugsėjį mokslininkės dr. Elenos Pranckėnaitės vadovaujama archeologų komanda surado tikslią skulptūros vietą. 2025 m. spalio 6 d. Klaipėdos universitete aptartos dvi banginuko likimo kryptys: iškelti ir eksponuoti skulptūrą arba jį palikti Nemune, tačiau užtikrinti prieinamumą visuomenei bei apsaugą. 

 Istorija 
Dar 1846 m. žmonės pradėjo vartoti gydomųjų šaltinių vandenį Birštone. 1879 m. mineralinio vandens šaltinį Vytauto kalno papėdėje atrado gydytojas Ivanas Radectis, kuris šaltiniui, kurorto savininko Ignacijau Kvitos dukters garbei, suteikė Viktorijos vardą.

Šalia Nemuno tekėjęs Viktorijos šaltinis tarpukario metais buvo uždengtas stogeliu. 1922 m. kunigas, rašytojas Juozas Tumas-Vaižgantas pasiūlė jį pervadinti Vytauto vardu, taip pažymint kunigaikščio Vytauto Didžiojo 500-ąsias mirties metines. Norint apsaugoti Vytauto šaltinį nuo potvynių, ant Nemuno kranto buvo pastatytas jį saugantis ledlaužis.

Birštone versmių vanduo pasižymėjo didele mineralizacija: Vytauto šaltinyje (anksčiau vadintame Viktorijos) buvo rasta apie 7,17 g/l, o Senuosiuose Birštono šaltiniuose – apie 7,94 g/l ištirpusių medžiagų.

Pagal inžinieriaus, architekto R. Steikūno planą Vytauto versmė 1928 m. buvo aptaisyta betonu, iš kurio vėliau suformuota žuvis. Pro žuvies gerklę buvo pravestas vamzdelis. Iš uždengto vandens rezervuaro per jį tekėdavo mineralinis vanduo.

Tuometinių Birštono turizmo informacijos centro darbuotojų surinktoje medžiagoje galima rasti dar vieną šio architekto projektą, pagal kurį šalia šaltinio turėjo atsirasti įspūdinga biuvetė, kurios sąmatos vertė buvo 20 401,38 litų. Šis R. Steikūno projektas buvo patvirtintas, tačiau nebuvo įgyvendintas dėl lėšų stokos.

Sovietmečiu Birštono banginuką užliejo Nemuno upės vanduo. Tam įtakos turėjo užtvenkus Nemuną pastatyta Kauno hidroelektrinė. Vanduo upėje pakilo daugiau nei 3 metrus.

 Dabar 
Birštone, Druskupio upelio žemupyje, netoli „Tulpės“ sanatorijos 2014 m. atsirado nauja skulptoriaus Zigmo Buterlevičiaus skulptūrinė banginio kompozija su fontanu. 2023 m. ši skulptūra po atnaujimo darbų buvo pastatyta Birutės gatvėje, šalia Birštono amfiteatro.

 Banginis kaip miesto simbolis 
Miesto simbolis 1959 m. atsidūrė po vandeniu. Sovietmečiu banginuko simbolis buvo vaizduojamas įvairiuose ženkliukuose ar kituose suvenyruose, o atkūrus Lietuvos Respublikos nepriklausomybę pavaizduotas ir Birštono miesto herbe. Tamsiai mėlyname herbo fone pavaizduota auksinė žuvis, turinti sidabrinius dantis, kuriai iš nugaros trykšta sidabrinis vandens purslas. Ši žuvis tapatinama su banginiu, kuris sieja Birštono praeitį ir ateitį.

Banginis kaip miesto simbolis vaizduojamas Birštono herbe. 1995 m. Birštono miesto herbą sukūrė Lietuvos dailininkas, grafikas, knygų iliustratorius Arvydas Každailis.

 Šaltiniai 

Kategorija:Birštono skulptūros
Kategorija:Birštono istorija