Reogas

Reogas (, javieč. ꦫꦺꦪꦺꦴꦒ꧀, Réyog) – tradicinis Indonezijos šokis, teatrinis vaidinimas, kilęs iš Ponorogo vietovės Javoje ir ypač paplitęs šiaurės rytinėje Javos dalyje. Pavadinimas kildinamas iš javiečių kalbos žodžio riyeg / riyet, reiškiančio „triukšmingas, šurmulingas“."Antara Reyog Dan Reog Ponorogo". Kang Ahmadie.

Šokyje vaizduojamas siužetas, kuriame Ponorogo karalius Klono Sewandonas keliauja į Kedirį, tikėdamasis vesti princesę Songgo Langit. Kelionėje jis susiduria su monstru Singo Barongu, vaizduojamu su liūto galva ir povo plunksnų karūna.

Reogo pasirodymas dažnai lydi svarbias Javos salos šventes ir įvykius, tokius kaip Id al Fitras, Nepriklausomybės diena, sportiniai renginiai. Javiečių diaspora šią tradiciją yra paskleidusi į JAV, Pietų Korėją, Taivaną, Australiją ir kitur. Tačiau tradicija po truputį nyksta, nes vis mažiau norinčių ją perimti. 2024 m. dėl savo unikalumo reogas buvo pripažintas kaip Nematerialusis pasaulio paveldas, reikalingas skubios apsaugos.Reog Ponorogo performing art

 Kilmės aiškinimai 
Šokio tradicijos pradžia siejama su XV a., kuomet Malajų salyne silpo Madžapahito imperija. Viena iš jos kilmės teorijų reogą laiko satyriniu vaidinimu, kuris turėjo parodyti imperijos silpnumą. Singo Barongas įkūnija silpną Madžapahito valdovą, ir tai simbolizuoja povo plunksnos bei efeminizuota jo palyda - raiteliai jathil. Tuo tarpu Ponorogo karalius simbolizuoja nepriklausomu tapusį vietos valdovą."Reog, Pesona Singa Barong dari Tanah Ponorogo". Kompas.com (in Indonesian). 2008-01-10.  

Kita teorija sieja šokio kilmę su Ki Agengo sukilimu prieš Madžapahito imperiją XV a. Ki Agengas sukilo prieš paskutinįjį valdovą ir sukūrė savo karinius būrius. Reogo šokį jis naudojo kaip būdą įkvėpti savo karius.Balai Kajian Sejarah dan Nilai Tradisional Yogyakarta 1997, p. 1-59.

 Veikėjai ir eiga 
Svarbiausi reogo veikėjai yra šie:
 Singo Barongas, mitinė būtybė su tigro galva ir povo plunksnų karūna. Tam naudojama milžiniška ~2,5 m skersmens kaukė, kuri sveria 30-40 kg. Ji žinoma kaip viena didžiausių teatrinių kaukių pasaulyje. Kaukė yra laikoma įsikandus dantimis ir šiek tiek prilaikant rankomis, todėl reikalauja iš atlikėjo ypatingai didelės jėgos, ištvermės ir energijos. Šios kaukės atlikėjas yra žinomas kaip varokas (warok), ir tradicinėje bendruomenėje yra ypač gerbiamas;
 Klono Sevandonas (Klono Sewandono), karaliaus rūbais apsirengęs veikėjas su kauke, kuris vaidina Ponorogo karalių;
 Budžang ganongai (Bujang Ganong), jauni ir įžūlūs vyrai su raudonomis barzdotomis kaukėmis, dideliais ūsais, dažniausiai juodais rūbais. Jie atlieka akrobatinius pasirodymus;
 Džathilai (Jathil), jauni, gležnos, moteriškos išvaizdos berniukai ryškiais kostiumais, jojantys ant improvizuotų arklių. Dabar šį vaidmenį dažniausiai atlieka merginos."Reog Ponorogo". Direktorat Warisan dan Diplomasi Budaya (in Indonesian). Ministry of Education and Culture of the Republic of Indonesia.

Paprastai šokis susideda iš trijų dalių. Pirmoje dalyje pasirodo budžang ganongai, kurie apšildo publiką atlikdami akrobatinius triukus. Antrojoje dalyje vaidina džathilai. Trečioji dalis yra šokio kulminacija, nes dalyvauja visi atlikėjai. Jo centre - transo apimto Singo Barongo šokis. Kad pademonstruoti varoko jėgą, jo metu vienas iš džathilų užšoka jam ant pečių."Reog Ponorogo". Direktorat Warisan dan Diplomasi Budaya (in Indonesian). Ministry of Education and Culture of the Republic of Indonesia.

Reogo šokį lydi gamelano muzika iš tradicinių javiečių muzikos intrumentų.

 Kontraversijos 
Tradiciškai reogas yra atliekamas esant transo būsenoje ir yra artimai susijęs su religiniais ritualais. Varokas su kauke didžiausio apkrovimo metu dantyse ir ant pečių neša apie 100 kg svorį, ir tuo metu šoka, gulasi ant žemės ir atlieka staigius judesius. Tai reikalauja tiesiog nežmogiškos jėgos ir specifinės dvasinės būsenos.

Remiantis tradiciniais javiečių tikėjimais, varokas ir dalinai kiti šokėjai turi ne tik būti fiziškai pasiruošę, bet ir laikytis ritualų, dvasinių praktikų. Vienas iš draudimų yra turėti lytinius santykius su moterimis, nes tikima, kad tai atima jėgas. Vietoj to varokai gali užsiimti seksu su jaunais berniukais, ir tradiciškai tai netgi būdavo skatinama. 8-15 m. amžiaus berniukas su tėvų sutikimu ir už nemažą piniginę kompensaciją pereidavo gyventi pas varoką. Jis buvo vadinamas gemblan. Kai kurioms skurdžioms šeimoms tai būdavo būdas užsidirbti pajamų, ir toks sprendimas nebuvo laikomas negarbingu. Gemblanas šokyje dalyvaudavo kaip vienas iš džathilų."Talks on Reyog Ponorogo - Intersections : gender, history and culture in the Asian context". intersections.anu.edu.au. Perth, W.A: Murdoch University, School of Asian Studies. 1999-05-02. 

Indonezijoje 1965-66 m. tokie homoseksualūs santykiai buvo pasmerkti, ir nemažai varokų bei gemblanų nulinčiuoti radikalų islamistų grupuočių. Vėliau paprotys buvo sistemingai išgyvendinamas ir iki dabar beveik nunykęs. Tai yra viena iš priežasčių, dėl ko džathilus berniukus yra pakeitę merginos.Muhammad Ishomuddin (2019-04-25). "The 'Reog' Dance Proves Homosexuality Is an Ancient Tradition in Indonesia". vice.com. VICE.
 Susijusios pasaulio paveldo tradicijos 
 Karališkasis khmerų baletas (2003, );
 Makjongo teatras (2005, );
 Trys tradicinių Balio šokių žanrai (2015, );
 Nora, šokio drama pietų Tailande (2021, );
 Mek mulungas (2023,  reikalingas apsaugos).

 Išnašos 

Kategorija:Indonezijos kultūra
Kategorija:Šokiai
Kategorija:Teatras
Kategorija:Java