Taikos taryba

Taikos taryba (, santr. BoP) – 2026 m. pradėta formuoti tarptautinė organizacija, kurią inicijavo JAV prezidento Donaldo Trampo administracija, o jos pirmininku chartijoje įvardytas Donaldas Trampas.
Organizacija pristatyta kaip mechanizmas, susijęs su Gazos Ruožo paliaubų ir pokario atstatymo įgyvendinimu, tačiau jos chartijos tekstas apibrėžia platesnę misiją ir nemini Gazos, todėl viešojoje erdvėje kilo diskusijų, ar ji nesiekia platesnio – su Jungtinėmis Tautomis konkuruojančio – vaidmens.

 Istorija 
2025 m. rugsėjo 29 d. buvo paskelbtas JAV administracijos „Išsamus planas užbaigti Gazos konfliktą“ (), su kuriuo vėliau sietas ir Taikos tarybos sukūrimas.

2025 m. lapkritį JT Saugumo Taryba priėmė rezoliuciją 2803 (2025), kuri, analitiniuose komentaruose, siejama su Taikos tarybos vaidmeniu kaip pereinamojo laikotarpio mechanizmu, susijusiu su Gazos Ruožu.

2026 m. sausio 22 d. Pasaulio ekonomikos forume Davose Donaldas Trampas kartu su dalies valstybių atstovais pasirašė (ratifikavo) Taikos tarybos steigiamąją chartiją.

 Chartija ir valdymo principai 
Pagal viešai skelbtą chartijos tekstą:
 narystė suteikiama tik pirmininko kvietimu, o valstybės atstovaujamos valstybės ar vyriausybės vadovo lygiu;
 sprendimai priimami balsuojant, tačiau jiems taikomas pirmininko pritarimas (taip pat numatyta pirmininko veto galimybė ir darbotvarkės kontrolė);
 numatyta Vykdomoji valdyba, kurios narius parenka pirmininkas, o jos sprendimai taip pat gali būti vetuojami pirmininko;
 narių kadencija apibrėžta iki trejų metų, tačiau ši riba netaikoma valstybėms, kurios per pirmuosius metus įneša daugiau nei 1 mlrd. JAV dolerių; žiniasklaidoje tai sieta su „nuolatinės narystės“ idėja.
 chartijoje numatyta, kad Taikos taryba ir jos padaliniai turi tarptautinės teisės subjektiškumą, o oficiali organizacijos kalba – anglų.

 Narystė ir signatarai 
2026 m. sausio 22 d. Davose chartiją pasirašė 19 valstybių atstovai: Bahreinas, Marokas, Armėnija, Azerbaidžanas, Bulgarija, Indonezija, Jordanija, Kazachstanas, Kosovas, Pakistanas, Paragvajus, Kataras, Saudo Arabija, Turkija, Jungtiniai Arabų Emyratai, Uzbekistanas, Mongolija, Vengrija ir Argentina.

Kai kurios valstybės ir tarptautinės institucijos, ypač Europos Sąjungos atstovai, viešai reiškė atsargumą dėl prisijungimo prie Taikos tarybos, keldami klausimus dėl chartijoje numatyto valdymo modelio, sprendimų centralizacijos ir galimo dubliavimo su Jungtinių Tautų funkcijomis.

 Reakcijos ir kritika 
Tarptautinė žiniasklaida ir politikos analitikai atkreipė dėmesį, kad Taikos tarybos chartijoje numatytas valdymo modelis ir pirmininko galių apimtis skiriasi nuo įprastų daugiašalių tarptautinių organizacijų, o tai, kai kurių vertinimų teigimu, gali kelti klausimų dėl suderinamumo su Jungtinių Tautų sistema.

Europos Sąjungos lyderiai viešai teigė turintys „rimtų abejonių“ dėl kai kurių chartijos elementų (taikymo srities, valdymo ir suderinamumo su JT Chartija).

 Šaltiniai 

Kategorija:Tarptautinės organizacijos
Kategorija:Tarptautiniai santykiai
Kategorija:Gazos Ruožas