Ribčesteris

Ribčesteris () – kaimas ir civilinė parapija šiaurės vakarų Anglijoje, Lankašyro grafystėje, įsikūręs prie Riblio upės, apie 10 km į šiaurės vakarus nuo Blakberno.

Ribčesterio istorija siekia bronzos amžių – tai liudija archeologiniai radiniai. Kaimas žinomas kaip reikšminga romėnų gyvenvietė: čia buvo įkurta romėnų kavalerijos stovykla Bremetennacum, kurios griuvėsiai aptikti archeologinių tyrimų metu. Viduramžiais ir naujaisiais laikais kaimo raida siejosi su medvilnės audimu – nuo namų staklių iki pramoninių audyklų, kurios vėliau buvo uždarytos. Šiandien Ribčesteris daugiausia atlieka „miegamojo kaimo“ funkciją – jame gyvena žmonės, kasdien vykstantys į darbą į netoliese esančius miestus, pavyzdžiui, Blakberną ar Mančesterį.

 Istorija 
 Romėnų laikotarpis 
Ribčesteris buvo įkurtas kaip romėnų pagalbinės kariuomenės fortas, vadintas Bremetennacum. Pirmasis fortas, pastatytas iš medžio apie 72–73 m. po Kr., vėliau buvo perstatytas iš akmens. Aplink fortą susiformavo gyvenvietė, o karinis įtvirtinimas veikė iki IV a. Griuvėsiai matomi iki šiol.

1913 m. kasinėjimų metu buvo detaliai ištirtas forto pretoriumo pastatas. Tyrimus vykdė Mančesterio universiteto ir Redingo koledžo archeologai. Buvo nustatyta, kad pastato fasadą puošė veranda arba kolonada – retas atvejis britų romėnų architektūroje. Pastatas turėjo du kiemus, keletą šulinių, administracinių kambarių bei raštinę. Jo ilgis siekė apie 34 metrus. Forto plotas buvo apie 24 000 m², čia buvo dislokuota kavalerija.

Vienas žymiausių radinių – Ribčesterio šalmas, aptiktas 1796 m. kartu su vadinamuoju Ribčesterio lobiu. Lobis buvo užkastas apie 3 m gylyje netoli bažnyčios. Be šalmo, jame rasta ritualinių indų, Minervos biustas ir kiti daiktai, tikėtina, turėję religinę paskirtį. Radiniai itin gerai išsilaikė dėl to, kad buvo užkasti smėlyje.

 Vėlesnis laikotarpis 
Apie Ribčesterį po romėnų valdymo žinoma nedaug, tačiau Šv. Vilfrido bažnyčia rodo, kad gyvenvietė išliko reikšminga. Bažnyčia pastatyta beveik toje pačioje vietoje, kur stovėjo romėnų pretoriumas, taigi buvusi romėnų stovykla išliko kaimo centru ir vėlesniais amžiais.

XVI a. Ribčesterį aplankę antikvarai pastebėjo romėniškų griuvėsių gausą – akmenis, skliautus, monetas. Vienas jų pažymėjo, kad Ribčesteris buvo toks pat turtingas kaip bet kuris kitas krikščioniškasis miestas.

Vėlesniais amžiais Ribčesteris, kaip ir daugelis Rytų Lankašyro kaimų, tapo tekstilės pramonės centru. Iš pradžių medvilnė buvo audžiama namuose, tačiau vėliau ėmė kurtis fabrikai – „Bee Mill“ ir „Corporation Mill“. Gamyba čia tęsėsi iki XX a. pabaigos, kai buvo uždarytas paskutinis audimo cechas.

XIX a. rašytojas Viljamas Houvitas, keliaudamas per kraštą, aprašė Ribčesterio apylinkes ir tekstilininkų gyvenimą. Nors kaimas pasirodė skurdus, jis pastebėjo vietinių paprastumą ir geranoriškumą: „Šių vargšų žmonių šiurkštumas kilo ne iš blogos valios, o iš skurdo ir nuolatinio aplaidumo.“

Nuo 1894 iki 1974 m. Ribčesterio parapija priklausė Prestono kaimo rajonui, o vėliau tapo  Ribl Valio savivaldybės dalimi.

 Geografija 
Ribčesterio kaimas įsikūręs prie Riblio upės, Longridž Felio papėdėje. Aplink matyti buvusių upės vagų pėdsakai – senvagės ir pakilę krantų pakraščiai rodo ilgainiui kitusį kraštovaizdį. Riblio upė kartais patvinsta, ypač žiemos mėnesiais.

 Demografija 
2021 m. Ribčesterio parapijoje gyveno 1 526 gyventojai. Nors nuo 2001 m. gyventojų skaičius iš esmės išliko stabilus, pastebimos senėjimo tendencijos – daugiau nei ketvirtadalis gyventojų yra vyresni nei 65 metų. Dauguma – britai, vyrauja krikščioniška tapatybė, tačiau religingumas palaipsniui mažėja. Nuo XX a. pabaigos Ribčesteris įgavo „miegamojo kaimo“ bruožų – dalis gyventojų dirba netoliese esančiuose miestuose, pavyzdžiui, Prestone ar Mančesteryje.

 Ekonomika 
Anksčiau Ribčesteris garsėjo tekstilės pramone – čia veikė trys fabrikai, tačiau visi jie jau uždaryti. Vienintelis išlikęs pastatas – „Bee Mill“ – dabar pritaikytas smulkiajam verslui.

Kaimo centre veikia kelios tradicinės užeigos („White Bull“, „Black Bull“, „Ribchester Arms“), sporto ir socialinis klubas bei nedidelė parduotuvė ir arbatinė.

 Lankytinos vietos 
Šv. Vilfrido bažnyčia
Šv. Vilfrido bažnyčia stovi buvusio romėnų forto teritorijoje, prie Riblio upės. Manoma, kad ją VIII a. įkūrė Šv. Vilfridas. Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose paminėta 1193 m.

Stido bažnyčia ir prieglaudos
Šv. Petro ir Povilo bažnyčia, esanti netoliese esančiame Stide, yra vienas seniausių išlikusių slaptų katalikų maldos namų Anglijoje. Ji pastatyta 1789 m., kai katalikų bažnyčių statyba viešai dar buvo ribojama, todėl jos išorė sąmoningai kukli – primenanti ūkinį pastatą ar tvartą, kad neišsiskirtų. Greta stovi XVIII a. įsteigtos prieglaudos, skirtos keliems gyventojams. Netoliese – Šv. Gelbėtojo koplyčia, priklausanti Ribčesterio parapijai.

„White Bull“ užeiga
Užeiga įsikūrusi Church gatvėje, pastatyta 1707 m. – vienas seniausių pastatų kaime.

„The Hillock“
Seniausia Ribčesterio dalis, esanti Y formos kelių sankirtoje – buvusių romėnų kelių susikirtimo vietoje. Nors primena turgaus aikštę, nėra įrodymų, kad čia vyko prekyba.

Audėjų kotedžai
Priešais „The Hillock“ stovi XVIII–XIX a. trijų aukštų kotedžai su išskirtiniais langais. Jie buvo skirti audėjams – langai įrengti dėl apšvietimo, tačiau tikėtina, kad audimas vyko apatiniuose aukštuose.

Romėnų pastatai
Prie Šv. Vilfrido bažnyčios išlikę romėnų forto grūdų sandėlių fragmentai. Netoliese – romėnų pirties pastatų griuvėsiai.

Romėnų muziejus
Muziejus veikia nuo 1915 m., įkurtas Margaretos Grynol iniciatyva. Čia eksponuojami svarbūs radiniai iš romėnų laikų, įskaitant garsųjį Ribčesterio šalmą (eksponuojama kopija; originalas saugomas Britų muziejuje).

„Stone House“
Buvusi XIX a. tekstilės fabriko savininko rezidencija Blackburn Road gatvėje. Greta veikė „Bobbin Mill“ fabrikas, kuriame buvo gaminamos verpimo siūlų ritės. Fabrikas uždarytas 1890 m.

 Religija 
2021 m. 73,3 % gyventojų save priskyrė krikščionims, beveik 26 % nurodė neturintys religijos arba jos nenurodė. Ribčesteryje veikia trys maldos namai: parapinė Šv. Vilfrido bažnyčia, Misijos bažnyčia ir katalikiška Šv. Petro ir Povilo bažnyčia Stide. Pastaroji pastatyta 1789 m., kai katalikams vis dar buvo draudžiama statyti viešus maldos namus – ji laikoma vienu paskutiniųjų tradicinių slaptųjų katalikų maldos namų Jungtinėje Karalystėje.

 Renginiai 
 Lauko diena 
Trečiąjį birželio savaitgalį Ribčesteryje vyksta tradicinė „Lauko diena“ () – vietos šventė su eisena, renginiais ir pramogomis visai bendruomenei. Ji švenčiama nuo 1960 m.

 Gegužės dienos turgus 
Paskutinį gegužės pirmadienį, per Jungtinėje Karalystėje minimą Pavasario šventadienį (), organizuojamas vietos turgus. „Bee Mill“ teritorijoje įsikuria vietiniai klubai, religinės bendruomenės ir labdaros organizacijos, siekdamos surinkti lėšų savo veiklai.

 Sportas ir laisvalaikis 
Ribčesteryje veikia įvairios sporto ir laisvalaikio iniciatyvos. Dauguma jų sutelktos vakarinėje Church gatvės pusėje, žaidimų aikštynuose, kuriuos bendruomenei padovanojo vietos Oupenšo šeima.

Čia įsikūręs teniso klubas su apšviestais kortais ir vaikų aikštelėmis, taip pat futbolo klubas su nuosavu paviljonu. Netoliese – moderni vaikų žaidimų aikštelė.

Žvejų klubas „Ribchester and District Angling Club“ prižiūri žvejybos teises Riblio ir Hoderio upėse.

Veikia ir mėgėjų teatro draugija (Ribchester Amateur Theatre Society), kuri rengia spektaklius ir pantomimas parapijos salėje.

 Žymūs gyventojai 
 Viljamas Voltonas (1871–1929 m.) – futbolininkas.
 Džordžas Smitis (1906–1980 m.) – futbolininkas.
 Eli Norket (1996–2017 m.) – regbio žaidėja.

 Šaltiniai 

Kategorija:Lankašyro gyvenvietės