Triskaitis vidurkis

Triskaitis vidurkis () – statistikoje naudojamas vidurkis, skaičiuojamas pagal svertinę (svoris 2) duomenų medianą ir du kvartilius:



Triskaičiai vidurkiai dažnai laikomi naudingu kompromisu tarp medianos (atspari ekstremalioms reikšmėms, bet mažiau efektyvi) ir aritmetinio vidurkio (mažiau atsparus ekstremalioms reikšmėms, bet labai efektyvus) daugelyje praktinių situacijų, kai užterštumas yra vidutinis arba pasiskirstymas simetriškasWeisberg, H. F. (1992). Central Tendency and Variability. Sage University.  (p. 39).

Istoriškai triskaičio vidurkio pagrindai buvo Arthur Bowley mokymų dalis, o vėliau juos išpopuliarino statistikas John Tukey savo 1977 m. knygoje apie tiriamąją duomenų analizę.

 Savybės 
 Triskaitis vidurkis yra statistiškai atsparus L-įvertis su 25 % lūžio tašku – tai reiškia, kad jis išlieka stabilus, net jei iki 25 % duomenų yra klaidingi ar neatitinka kitų reikšmių.
 Simetriškai pasiskirsčiusioje imtyje triskaitis vidurkis įvertina populiacijos vidurkį su apie 88 % efektyvumu, tuo tarpu pati mediana turi tik apie 64 % efektyvumą.
 Linijinės transformacijos savybė:  kur  yra konstanta, o  duomenų imtis.
 Konstantos savybė:  kur  yra vienos konstantos imtis.
 Lipschitzo tęstinumo savybė:  kur  duomenų imtis.

 Šaltiniai 

Kategorija:Statistinės charakteristikos