Vokiečių saugumo policijos ir saugumo tarnybos (SD) vado įstaiga Lietuvoje

Vokiečių saugumo policijos ir saugumo tarnybos (SD) vado įstaiga Lietuvoje – nacių Vokietijos okupacinio režimo policijos ir saugumo institucija, veikusi Lietuvos generalinėje srityje nuo 1941 m. rugsėjo iki 1944 m. pabaigos.

Šią įstaigą organizavo ir jos veiklą vykdė vokiečių okupacinės valdžios teisėsaugos organai: saugumo policija (vok. Sicherheitspolizei) ir saugumo tarnyba (vok. Sicherheitsdienst). Vokiečių saugumo policijos ir SD vado įstaiga Lietuvoje buvo suformuota vokiečių 3/A operatyvinio būrio sudėties ir struktūros pagrindu 1941 m. rugsėjo 23 d. Formalus įsteigimas įvyko tik 1942 m. kovą.

Vokiečių saugumo policijos ir SD vadas Lietuvoje buvo pavaldus Ostlando vyriausiojo saugumo policijos ir SD vadui įsikūrusiam Rygoje. Vokiečių kalba įstaiga buvo žinoma kaip Kommandeur der Sicherheitspolizei und des SD für den Generalbezirk Litauen.

Vokiečių saugumo policijos ir SD vado įstaiga ir jos skyriai Lietuvoje organizavo ir vykdė nacių Vokietijos priešų persekiojimą ir žudymo operacijas. Šios įstaigos III ir IV skyriai, taip pat žinomi kaip SD ir gestapas, organizavo ir vykdė žydų ir romų genocidą Lietuvoje.

3/A operatyvinis būrys

Prasidėjus nacių Vokietijos ir SSRS karui, Lietuvos teritorijoje buvo dislokuoti vokiečių 3-ios operatyvinės grupės 2 ir 3/A operatyviniai būriai su jiems priklausančiais padaliniais. Vokiškai šie būriai vadinti SS Einsatzkommando 2 ir SS Einsatzkommando 3/A. Pagrindinės 3/A operatyvinio būrio pajėgos ir štabas po trumpos dislokacijos Panevėžyje 1941 m. birželio 29 d. apsistojo Kaune. Tuo metu būriui vadovavo SS štandartenfiureris Karlas Jėgeris (Karl Jäger). 

1941 m. liepos 2 d. 3/A operatyvinis būrys perėmė Lietuvos saugumo funkcijas Kaune. Tuo metu būrį sudarė 141 narys: 32 Waffen–SS kariai, 34 vairuotojai, 1 administracijos darbuotojas, 10 SD pareigūnų, 10 kriminalinės policijos pareigūnų, 29 gestapo darbuotojai, 15 pagalbinės policijos narių, 1 tarnautoja, 8 vertėjai, 1 radijo operatorius.

1941 m. nuo liepos iki rugsėjo mėnesio kiti 3/A operatyvinio būrio padaliniai dislokuoti Vilniuje, Šiauliuose, Panevėžyje, Marijampolėje ir Kretingoje. Mažesniuose Lietuvos miestuose įkurdinti vadinamieji SD ir gestapo postai. 1941 m. rugpjūčio 9 d. Vilnius ir Vilniaus kraštas oficialiai perėjo 3/A operatyvinio būrio žinion. Šiauliuose iki 1941 m. spalio 1 d. veikė 2/A operatyvinis būrys vadovaujamas SS šturmbanfiurerio Rudolfo Batco (Rudolf Batz). 1941 m. spalio 2 d. R. Batco būrį perkėlus į Latviją, Šiauliuose įkurdinti 3/A operatyvinio būrio pareigūnai.

Įsteigimas
Vokietijai įvedus okupacinį civilinės valdžios režimą Lietuvoje, 1941 m. rugsėjo 23 d. 3/A operatyvinio būrio struktūros ir pareigūnų pagrindu įsteigta vokiečių saugumo policijos ir saugumo tarnybos (SD) vado įstaiga Lietuvoje, vokiškai žinoma kaip Kommandeur der Sicherheitspolizei und des SD für den Generalbezirk Litauen. Oficialiuose dokumentuose vartotas dvejopas šios įstaigos pavadinimas: „Saugumo policijos ir SD vadas, operatyvinis būrys 3“. Formalus vokiečių saugumo policijos ir SD vado Lietuvos generalinėje srityje pareigybės ir jos įstaigos įkūrimas įvyko 1942 m. kovą. Jos centrinė būstinė įsteigta Kaune adresu Vytauto pr. 91, Kauno apskrities savivaldybės pastate.

Struktūra ir skyriai

Vokiečių saugumo policijos ir SD vado Lietuvoje įstaigos struktūra buvo paremta Vyriausiosios reicho saugumo valdybos organizacija. Kauno įstaiga buvo pavaldi Ostlando vyriausiojo saugumo policijos ir saugumo tarnybos (SD) vadui Rygoje. 1941 m. Rygos vado štabas turėjo 25 pareigūnus. Jie vadovavo jų pavaldume buvusiems saugumo policijos ir SD vadų įstaigoms Estijoje, Latvijoje, Lietuvoje ir Baltarusijoje. Štabas atsiskaitė už jiems pavaldžių įstaigų veiklą Vyriausiajai reicho saugumo valdybai. 1943–1944 m. centrinėje įstaigoje Kaune svarbiausiais skyriais laikyti III (SD) ir IV (gestapas) ir V (kriminalinė policija).

Centrinė Kauno įstaiga įkūrė ir organizavo išorinius skyrius (vok. Aussendienststelle) Vilniuje, Panevėžyje, Marijampolėje, Kretingoje ir Šiauliuose. SD darbuotojai buvo dalinami į operatyvinius pareigūnus ir administracinius tarnautojus. Administracijoje ir ūkinėje veikloje įdarbintų darbuotojų buvo beveik dvigubai daugiau nei operatyvinių SD pareigūnų.

Veiklos sritys

Vokiečių saugumo policija ir SD vado įstaiga Lietuvoje vykdė Vyriausioji reicho saugumo valdybos nurodymą kontroliuoti vokiečių administracijos ir jos įstaigų veiklą. Ji taip pat buvo atsakinga už vokiečių įstaigų saugumą. Ši įstaiga tai pat kontroliavo lietuvių saugumo ir kriminalinės policijos darbą. Jos pareigūnai buvo informuojami apie įvykdytus suėmimus, tvirtino lietuvių saugumo pareigūnų vykdomus suimtųjų paleidimus į laisvę. Saugumo policijai ir SD tarnybai pareiklavus, suimtieji buvo perduodami vokiečių pareigūnų žinion.

Nors 1941 m. vasarą kalėjimus tvarkė lietuvių pareigūnų Vidaus reikalų vadybos Kalėjimų departamentas, vėliau jų priežiūra buvo vykdoma saugumo policijos ir SD vado įstaigos I skyriaus (nuo 1941 m. lapkričio 6 d. visus kalėjimus prižiūrėjo Lietuvos generalinio komisariato Teisės skyriaus valdininkas A. Deinertas). Uždrausta be vokiečių saugumo policijos ir SD žinios imti kalinius iš Kauno, Vilniaus ir Šiaulių kalėjimų.

Įstaiga buvo atsakinga už žvalgybos ir kontržvalgybos vykdymą Lietuvos teritorijoje. SD žvalgybos reikalams vadovavo SS hauptšturmfiureris Paulius Miuleris (Paul Müller). Lietuvoje organizuotas ir plėstas agentų tinklas kovai prieš sovietus palaikančius partizanus.

SD IV skyrius, taip pat žinomas kaip gestapas, buvo atsakingas už žydų ir kitų nacių Vokietijos priešų persekiojimą ir žudymą Lietuvoje. Šio skyriaus sekcija IV A b vykdė žydų persekiojimus ir savo veiklą organizavo savarankiškai. Sekcijai IV A b dažniausiai vadovavo kapitono laipsnį (vok. SS-Hauptsturmführer) turintis vokiečių SS karininkas. Kauno vokiečių saugumo policijos ir SD IV skyriui vadovavo Heinrichas Šmitcas (Heinrich Schmitz).

1942 m. rugsėjo 3 d. K. Jėgerio įsaku visų lietuvių saugumo kalinių bylos baigus tardymą ir paskyrus bausmę buvo perduodamos tvirtinti jam arba jo įstaigos II F skyriui. Vokiečių pareigūnai visuomet paskirdavo griežtesnę bausmę.

Vadai Lietuvoje

Pirmuoju saugumo policijos ir SD vadu Lietuvoje paskirtas Karlas Jėgeris (Karl Jäger). Jis ir jo įstaiga buvo pavaldi Ostlando vyriausiojo saugumo policijos ir saugumo tarnybos (SD) vadui įsikūrusiam Rygoje.

Po K. Jėgerio išvykimo į Vokietiją, jo pareigas Kaune nuo 1943 m. rugpjūčio 1 d. iki 1944 m. gegužės 11 d. užėmė SS oberfiureris Vilhelmas Fuchsas (Wilhelm Fuchs). Nuo 1944 m. gegužės 11 d. iki 1944 m. gruodžio 31 d. šiose pareigose dirbo SS oberšturmbannfiureris Hansas Joachimas Biomė (Hans-Joachim Böhme). Visų Lietuvos saugumo policijos ir SD vadų pavaduotoju buvo Heinrichas Šmitcas.

Vadai Ostlande (Rygoje)

1941 m. birželio 22  d. Ostlando vyriausiojo saugumo policijos ir saugumo tarnybos (SD) vadu paskirtas SS brigadefiureris Francas Valteris Štalekeris (Franz Walter Stahlecker), ėjęs šias pareigas iki 1942 m. kovo 23 d. (tuo pačiu metu F. V. Štalekeris buvo laikomas Baltijos šalyse veikusios operatyvinės grupės „A“ viršininku). 

Po F. V. Štalekerio žūties nuo 1942 m. kovo 29 d. iki 1942 m. rugsėjo 2 d. šias pareigas užėmė SS brigadefiureris Heincas Jostas (Heinz Maria Karl Jost); po jo – SS oberfiureris Humbertas Achameris-Pifraderis (Humbert Achamer-Pifrader; nuo 1942 m. rugsėjo 10 d. iki 1943 m. rugsėjo 4 d.) ir vėliau – SS oberfiureris Fridrichas Pancingeris (Friedrich Panzinger; nuo 1943 m. rugsėjo 5 d. iki 1944 m. gegužės 6 d.). Paskutiniuoju Ostlando vyriausiojo saugumo policijos ir saugumo tarnybos (SD) vadu buvo SS oberfiureris Vilhelmas Fuchsas (Wilhelm Fuchs; nuo 1944 m. gegužės 6 d. iki 1944 m. spalio 17 d.).

 Pastabos 

 Šaltiniai 

 Bibliografija 





Kategorija:Lietuvos generalinė sritis
Kategorija:Vokietijos specialiosios tarnybos