Soso Bala

Soso Bala (manink. Sosso Bala, ߛߏ߬ߛߏ߬ ߓߟߊ) – sudievintas muzikos instrumentas, balafonas, religinė relikvija turinti ypatingą prasmę Vakarų Afrikos tautose (ypač tarp mandingų). Šio instrumento pavadinimas reiškia „Soso (senovinės karalystės) balafonas“, ir jis laikomas visų pasaulio balafonų pirmtaku. Taip pat tai yra mandingų tautų didingos istorijos, tapatybės simbolis.

Jis yra saugomas Niagasolos (Nyasola ߢߊ߰ߛߏ߬ߟߊ߫) miestelyje, kuris yra Gvinėjos šiaurės rytuose, netoli sienos su Maliu (Kankano regionas, Sigirio prefektūra). Aplink jo legendą sukurta garbinimo tradicija, kuri tęsiama iki dabar. Ši tradicija 2001 m. buvo įrašyta į UNESCO žodinio ir nematerialaus žmonijos paveldo šedevrų sąrašą kaip Soso Balos kultūrinė erdvė. Tai - vienas pirmųjų elementų pasaulyje, patekęs į šį sąrašą.Cultural space of Sosso-Bala

 Raida 
Senovinė legenda, pasakojama Sundiatos epe, teigia, kad XIII a. pradžioje keliaujantis dainius Bala Faséké Kouyaté įtikino Soso karalystės valdovą Sumanguru Kante įdarbinti jį rūmuose po to, kai atliko nuostabų kūrinį balafonu. Pasak kitų versijų, instrumentą pasigamino pats valdovas arba gavo jį iš džino.

Vėliau Malio imperijos įkūrėjas Sundiata Keita (ߛߏ߲߬ߖߘߊ߬ ߞߋߕߊ߬) nukariavo Soso karalystę, nuvertė šį karalių, o garsųjį balafoną išsivežė. Nuo tada per šimtmečius jis kelis kartus keitė savo vietą. Šiuo metu jis saugomas Niagasoloje, o dainiaus palikuonių šeima Kouyaté puoselėja muzikines tradicijas iki mūsų laikų.Youssouf Tata Cissé, Wa Kamissoko, La grande geste du Mali : Des origines à la fondation de l'empire, traditions de Krina aux colloques de Bamako, Paris, Karthala et Association pour la recherche scientifique en Afrique noire, coll. «Hommes et sociétés», 1988-2000, 426 p.

Sundiata Keita laikais Bala Faséké Kouyaté buvo paskirtas instrumento saugotoju, atsakingu už ritualų priežiūrą, ir jis vienintelis galėjo juo groti. Saugotojas perdavė šią teisę savo palikuonims. Jie yra vadinami Balatigui („balafono šeimininkais“) ir turi ypatingą statusą mandingų kultūroje. Balatigui dinastija tęsiama iki mūsų dienų, ir ši teisė priklauso Dökala giminei.  2022 m. naujuoju balatigui tapo Siriman Dokala Kouyaté.Aboubacar Sylla, «L'intronisation du nouveau Ballatigui de Niagassola : le gouvernement guinéen donne le feu-vert à la notabilité», sur Guinée Culture Magazine, 7 juin 2022

Pats instrumentas yra apie 1,5 m ilgio, sudarytas iš 20 klavišų. Jis įtvirtintas į spacialius rėmus, ir papildytas moliūginiais rezonatoriais. Instrumentas kartu su kitomis relikvijomis saugomas nedidelėje molinėje lūšnelėje. Pastaraisiais dešimtmečiais tradicijos tęstinumas susiduria su naujais iššūkiais dėl vietos gyventojų migracijos į kitus miestus, prastos infrastruktūros. Tačiau Balatigui siekia tęsti tradiciją. Kasmet vyksta ceremonija, sutraukianti daug piligrimų.

 Susijusios pasaulio paveldo tradicijos 
 Gongų kultūrinė erdvė (2005, )
 Kultūrinės apraiškos, susiję su balafonu ir kolintangu Malyje, Burkina Fase, Dramblio Kaulo Krante ir Indonezijoje (2012, , , , nuo 2024 )

 Išnašos 

Kategorija:Afrikos muzikos instrumentai
Kategorija:Nematerialusis pasaulio paveldo sąrašas
Kategorija:Sahelio civilizacija