Parapinė mokykla

Parapinė mokykla – pradinės mokyklos tipas, veikęs nuo Viduramžių prie parapinių bažnyčių. Mokymasis jose trukdavo keletą metų, galėdavo mokytis ir vaikai, ir suaugusieji. XIX–XX a. išsiplėtus valstybinių mokyklų tinklui, savo svarbą prarado.

 Istorija 

Parapinės mokyklos atsirado vakarų Europoje ankstyvaisiais viduramžiais, Rusijoje – dar XI a. Carmečiu 1804 m. patvirtintos vienmetės, 1828 m. – dvimetės parapinės mokyklos, 1864 m. perduotos sinodo žinion ir pavadintos cerkvinėmis.

 Lietuva 

Lietuvoje parapinės mokyklos imtos steigti XV a. pradžioje. Pirmosios tokios mokyklos buvo Ldk Vytauto Didžiojo 1409 m. funduota mokykla Naujuosiuose Trakuose, apie 1469 m. įsteigta Varniuose, 1472 m. – Senuosiuose Trakuose, 1473 m. – Kaune. Parapinė mokykla Kaune veikė XVI–XVIII a. pirmojoje pusėje, ji turėjo savo pastatą už parapinės bažnyčios, kuris minimas ir 1669 m. Kauno dekanato bažnyčių vizitatoriaus ataskaitoje.Kamuntavičienė, V. Kauno dekanato parapijų padėtis XVII a. antrojoje pusėje. – Soter. 2009, nr. 30(58) // psl. 134. XVIII a. pabaigoje Kauno parapinė mokykla buvo medinis pastatas šventoriuje.Greta Kučinskaitė. Kauno dekanato parapinės mokyklos XVIII a. 9 dešimtmetyje. – Kauno istorijos metraštis, 2015, 15, p. 249-266.

1526 m. Vilniaus vyskupijos sinodas nutarė kiekvienoje parapijoje įkurti po parapinę mokyklą, kur būtų mokoma tikybos lietuvių ir lenkų kalbomis, bet tai nebuvo visuotinai įgyvendinta. XVI a. 1-ojoje pusėje Lietuvos teritorijoje buvo žinoma 11 katalikų ir 6 protestantų parapinės mokyklos, XVI a. 2-ojoje pusėje – 53 katalikų ir 32 protestantų parapinės mokyklos. 1653–1654 m. vizitacijos duomenimis, Vilniaus vyskupijoje veikė 29 parapinės mokyklos, o 12 parapijų liepiama tokias įkurti.Vaida Kamuntavičienė. Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės parapinės mokyklos XVII a. antrojoje pusėje. – Soter, 2002, 7 (35), p. 117-130. Nuo XVII a. antros pusės iki 1773 m. Vilniaus vyskupijoje buvo 15 katalikų, Žemaičių vyskupijoje – 34 katalikų, abiejose vyskupijose – 18 protestantų parapinių mokyklų.

1773 m. ATR seimo nutarimu Edukacinė komisija ir imta parapines mokyklas pasaulietinti perimant iš bažnyčių. 1777 m. LDK veikė 330 parapinių mokyklų, 1773–1803 m. Žemaičių vyskupijoje buvo 90, Vilniaus vyskupijoje – 77 parapinės mokyklos. Tvarkyti švietimą buvo pavesta Vilniaus universitetui, kuris 1781 m. pertvarkytas į Lietuvos vyriausiąją mokyklą. 1781 m. Vyriausioji mokykla valdė apie 200 parapinių mokyklų ir 100 namų mokyklų, kurias lankė valstiečių vaikai, jose buvo mokoma tik lietuviškai.

Po 1830–1831 m. sukilimo caro imperijos valdžia parapines mokyklas Lietuvoje uždarinėjo ir vietoje jų steigė 1–2 klasių valdines pradžios mokyklas, kurios iš tradicijos taip pat buvo vadinamos parapinėmis. 1856 m. Kauno gubernijoje veikė 35 parapinės mokyklos (19 valdinių), Vilniaus gubernijoje – 18 (iš jų 15 valdinių). Po 1863–1864 m. sukilimo katalikų parapinės mokyklos buvo uždarytos, jų vietoje imta steigti valdines rusiškas (liaudies) mokyklas ir cerkvines parapines mokyklas.

Mažojoje Lietuvoje parapines mokyklas imta steigti dar Kryžiuočių ordino valstybėje. Siekdama skleisti ir įtvirtinti liuteronybę, Prūsijos evangelikų liuteronų bažnyčia nuo 1530 m. ėmė steigti parapines mokyklas Mažojoje Lietuvoje, kurios veikdavo prie parapinių bažnyčių. Iš pradžių vienose parapinėse mokyklose buvo mokoma vokiečių kalba arba lotynų kalba, kitose – lietuvių kalba.Piktupėnų parapinė mokykla. 2024-09-24, Pagegiusvb..lt (tikrinta 2025-11-09). Lietuviškos parapinės mokyklos už Lietuvos ribų pradėtos steigti apie 1900 m., daugiausia JAV.

 Šaltiniai 

Kategorija:Mokyklos