1271 m. Livonijos ordino kampanija Žiemgaloje

1271 m. Livonijos ordino kampanija Žiemgaloje – po 1270 m. Karusės mūšio, kuriame kartu su lietuviais kovojo ir žiemgalių pulkai, surengta Livonijos ordino išpuolių kampanija prieš žiemgalių žemes. Kampaniją surengė naujai paskirtas ordino magistras Valteris iš Nordekės. Kampaniją sudarė trys žygiai. Pirmajame žygyje buvo užimta Tėrvetės pilis, antrajame – Mežuotnės pilis, trečiajame – Raktės (Žagarės) pilis. Žiemgalių vadai buvo priversti sudaryti taikos sutartį, priimti krikščionybę (arba grįžti prie jos), mokėti duokles.

 Kampanijos aprašymas kronikoje 
Kampanija aprašyta Livonijos eiliuotojoje kronikoje (eilutės 08004-08070).Atskaņu hronika (08004. – 08070.)

Livonijos ordino magistras Valteris 1271 m. pradžioje sutelkė kariuomenę iš Livonijos ordino valstybės komtūrijų bei iš Revelio ir patraukė į pagrindinę Žiemgalos pilį Tėrvetėje. Pilį užimti pavyko patyrus nedidelių nuostolių. Pilyje buvo paliktas ordino karių garnizonas, o magistras sugrįžo į Rygą. Kai kuriuose šaltiniuose nurodoma, kad Tėrvetė buvo užimta dar 1270 m. pabaigoje.Fenske L., Militzer K. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. – Köln; Weimar; Wien, 1993. – 956 p.

Pasiekęs lengvą pergalę ir pailsėjęs magistras po Velykų nusprendė leistis į naują karo žygį prieš Mežuotnės pilį. Buvo sutelkti ordino broliai, riteriai, „žemės žmonės“ (latgaliai, lyviai, estai ir kt.) bei kiti kryžininkai. Karių būrys laivais nuplaukė Lielupe aukštyn iki Mežuotnės. Kronikoje nurodoma, kad „pilis pasidavė Ordino malonei“,Atskaņu hronika (08030.) joje įsitvirtino ordino kariai. Kronikoje teigiama, kad „kilnių ir tyrų tikslų vedami, nuo moterų, vaikų ir vyrų broliai pilį atlaisvino, daug grobio įsigijo“,Atskaņu hronika (08040 – 08043.) kas gali reikšti tiek, kad jos gynėjai buvo išžudyti, tiek kad išvyti iš pilies. Po šio mūšio kalavijuočių kariuomenė su dideliu grobiu grįžo į Rygą.

Įkvėpta šių dvejų žygių sėkmės ordino kariuomenė dar kartą patraukė į Tėrvetę, kur iš pilies pasiėmė su savimi „narsius žiemgalių karius“, o tada pasuko link Raktės pilies (dabartinė Žagarė). Po mūšio pilis buvo užimta ir sudeginta, o užpuolikai „visa, ką tik rado, vikriai susirinko“.Atskaņu hronika (08048 – 8059.)

Kronikoje teigiama, kad po šio žygio „žiemagliai tapo ramūs ir atsidavė krikščionybei“.Atskaņu hronika (08061 – 08063.) Nugalėti žiemgaliai buvo priversti sudaryti su magistru Valteriu taikos sutartį, kuria pažadėjo iš naujo priimti krikščionių tikėjimą. Jiems buvo uždėtos duoklės grūdais ir lažai – dalyvavimas ordino karo žygiuose, kelių tiesime ir naujų pilių statyboje.Atskaņu hronika (08060 – 08070.)

 Išnašos 

Kategorija:Livonijos ordino mūšiai
Kategorija:Žiemgalių mūšiai
Kategorija:Mūšiai Latvijos teritorijoje
Kategorija:Mūšiai Lietuvos teritorijoje
Kategorija:1271 metai