Alfrēds Audze

Alfrėdas Audzė (, 1897. gegužės 12 d. – 1930 m. birželio 27 d.) – Latvijos kariuomenės pulkininkas, laisvės kovų dalyvis, Lačplėsio karo ir Trijų žvaigždžių ordino kavalierius.

 Biografija 
Gimė Uovišių kaime valstiečio šeimoje. Mokėsi Ventspilio realinėje mokykloje. 1915 m. įstojo į Vilniaus karo mokyklą, kurioje baigė sutrumpintus karininkų kursus. Tų pačių metų rugsėjį savanoriškai įstojo į II Rygos latvių šaulių batalioną. Iki 1917 m. gruodžio dalyvavo visuose bataliono (vėliau pulko) mūšiuose. Už didvyriškumą šaulių mūšiuose apdovanotas Anos III, IV laipsnio, Vladimiro IV laipsnio ordinais.

Į Latvijos kariuomenę savanoriškai įstojo 1919 m. balandį. Rugsėjį II Ventspilio pėstininkų pulke tapo bataliono vadu, turėjo kapitono tarnybinį laipsnį. 1920 m. paaukštintas į pulkininkus leitenantus. 1920 m. apdovanotas Lačplėsio karo ordinu už mūšius Latgalos fronte, kur A. Audzė asmeniškai vadovavo pusantros kuopos puolimui prieš bolševikų pulkus, išmušė juos iš pozicijų ir paėmė belaisvių, tokiu būdu padėdamas latvių daliniams judėti į priekį.

Pasibaigus laisvės kovoms liko tarnyboje. Buvo priskirtas Pasieniečių divizijai. 1921 m. gruodį perkeltas į IX Rėzeknės pėstininkų pulką, kur ėjo bataliono vado pareigas, kartais pavaduodavo ir pulko vadą. 1923 m. baigė vyresniųjų karininkų kursus, o 1924–1926 m. – karininkų akademinius kursus. 1926–1928 m. buvo kariuomenės vado štabo susisiekimo skyriaus viršininkas. 1928 m. paskirtas I Kuršo divizijos štabo viršininku ir paaukštintas į pulkininkus. 1929 m., per 10-ąsias kariuomenės metines, apdovanotas III laipsnio Trijų žvaigždžių ordinu.

1930 m. mirė nuo džiovos. Palaidotas Rygoje, Brolių kapuose.

 Išnašos 

Kategorija:Latvijos karininkai