Andrejs Štālers

Andrejus Štaleris (, 1866 m. – 1943 m.) – pirmasis lyvių mėnraščio „Līvli“ redaktorius, lyvių kalbos pateikėjas.

 Biografija 
Gimė Kolkos kaime Vecvagarų sodybos šeimininkų lyvių Andrejo ir Katrynos Štalerių šeimoje. Jaunystėje dirbo carinėje Rusijoje, Mandžiūrijoje, kur įrenginėjant telegrafo linijas ėjo darbų vadovo pareigas. Tituluotas kolegijos patarėju ir rusų valdininkijos elito kavalieriumi, gavęs keletą aukštų apdovanojimų ir gerą pensiją 1905 m. grįžo gimtinėn. 1906 m. vedė baltvokietę dvarininkaitę Emiliją Demer (Emilia Demmer) ir išvyko gyventi į Rygą. Sutuoktiniams gimė trys sūnūs. 1918 m. Latvijai tapus nepriklausoma valstybe jis neteko savo didelės Rusijos mokamos pensijos ir iš Rygos išsikėlė į Jelgavą, kur maždaug iki 1935 m. dirbo telegrafo ryšių viršininku. Kad galėtų vaikams užtikrinti gerą išsilavinimą, 1930 m. A. Štaleris buvo priverstas parduoti savo tėvų namus Kolkoje.

A. Štaleris pasižymėjo geru kalbų mokėjimu: puikiai kalbėjo lyviškai, mokėjo latvių, rusų, vokiečių kalbas, suprato estiškai bei suomiškai. Jis buvo lyvių kalbos pavyzdžių pateikėjas suomių kalbininkui E. N. Setelei, 1888 m. dalyvavusiam ekspedicijoje į lyvių žemes. Tarpukariu, nepriklausomoje Latvijoje, A. Štaleris buvo pirmasis lyvių mėnraščio „Līvli“ redaktorius (1931–1933). Jis reikšmingai pagelbėjo suomių kalbininkui L. Ketunenui, kai šis sudarinėjo lyvių kalbos žodyną („Livisches Wörterbuch mit grammatischer Einleitung“, Helsinki, 1938).

Kadangi buvo vedęs vokietę, prasidėjus baltvokiečių repatriacijai 1939 m. su žmona ir sūnumis išvyko į Vokietiją. Andrejus Štaleris 1943 m. mirė Žemutinėje Saksonijoje, Valsrodės mieste. Ten ir palaidotas.

 Išnašos 

Kategorija:Redaktoriai
Kategorija:Lyvių asmenybės