Dutaras

Dutaras, dotaras, dutoras (, , , ) – styginis muzikos instrumentas, paplitęs Vidurinėje Azijoje, rytų Irane, Afganistane, šiaurės vakarų Kinijoje.

Dutaras daugiausia naudojamas klajoklių tautų (turkmėnų, Chorasano kurdų), piemenų muzikoje, yra neatskiriama bachšių muzikos dalis. Jis du kartus įtrauktas į nematerialiojo pasaulio paveldo sąrašą: 2019 m. į šį sąrašą įtrauktas dutaro gamybos ir muzikavimo menas Irane,Traditional skills of crafting and playing Dotār o 2021 įtrauktas dutaro meistriškumas ir tradicinės muzikos atlikimo menas kartu su dainavimu Turkmėnijoje.Dutar making craftsmanship and traditional music performing art combined with singing

 Aprašymas 
Dutaras XV a. išsivystė iš kito styginio instrumento, tanbūro. Jis susiformavo vietos piemenų bendruomenėse, kaip paprastesnis variantas su dviem stygomis. Dėl to jo pavadinimas reiškia „dvi stygos“ ( ir ).
Dutar, The Shahnameh Guide To The Lutes Of Central Asia. Shahnameh.netlify.app.

Dutaras savo forma primena kriaušę ir standartinis dutaro ilgis siekia 87 cm, o korpuso ilgis – 48.5 cm. Tiesa, ilgiausi dutarai gali siekti ir 2 m. Jis susideda iš kelių dalių. Korpusas () paprastai skobiamas iš šilkmedžio ir uždengiamas medine lentele, o grifas gaminamas () iš abrikoso arba riešutmedžio. Tradiciškai jis turi dvi stygas (), kurios simbolizuoja vyrą ir moterį. Pradžioje jos buvo gaminamos iš ketguto, vėliau – šilko, o dabar – dažniausiai iš nailono ar metalo. Tiesa, Herato dutaras Afganistane turi net 14 stygų. Tradiciškai dutaro grife yra 13 skirsnių.Belyayev, Viktor; Uspenskiy, Viktor (1979), Туркменская музыка, Ashkhabad: Izdatel’stvo Turkmenistan, pp. 112–120

Grojant stygos paprastai yra gnaibomos, bet tarp tadžikų, uzbekų ir turkmėnų gali būti skambinamos greitais judesiais, kaip balalaika. Dutaro muzika grojama per svarbias šventes ar gyvenimo įvykius, tokius kaip vestuvės, ritualai, bendruomenių šventės.

Turkmėnų kultūroje išskiriami du grojimo žanrai: dutarchy yra tik instrumentinė muzika, o bagšy – muzika lydima dainavimo. Grojimas dažnai lydimas epinių pasakojimų (dessanchy bagšy), kurie perduodami iš kartos į kartą, kartu įjungiant poeziją, prozą ir improvizaciją.Gulyyew, Sh.; Rejepova, G. (2016), „Туркменская народная музыкальная культура“, in Dubova, N.A. (ed.), Туркмены, Народы и культуры (in Russian), Moscow: Nauka, p. 462

 Susijusios pasaulio paveldo tradicijos 

 Taro, styginio instrumento, gamyba ir atlikimas (2012, )
 Tradicinis kazachų menas dombra kui (2014, )
 Kultūrinė praktika ir išraiškos, susijusios su tradiciniu mušamuoju instrumentu bolonu (2021, , reikalingas skubios apsaugos)
 Ūdo gamyba ir grojimas juo (2022, , )
 Rebabo gamybos ir atlikimo menas (2024, , , , )
 Kobzos ir rylos tradicijos išsaugojimo programa (2024, , geroji praktika)

 Išnašos 

Kategorija:Liutnios šeimos instrumentai
Kategorija:Artimųjų Rytų instrumentai
Kategorija:Nematerialusis pasaulio paveldo sąrašas