Čaring Krosas

Čaring Krosas () – sankryža Vestminsteryje, Londone, kur susikerta šeši pagrindiniai keliai. Nuo XIX a. pradžios ji laikoma nominaliu Londono centru, nuo kurio matuojami atstumai iki kitų vietovių.

Pavadinimas kilo iš viduramžių kaimelio Čaringo, įsikūrusio šioje kelių sankirtoje. 1294 m. čia buvo pastatytas vienas iš memorialinių Eleonoros kryžių – didingiausias visoje grandinėje, skirtoje karalienės Eleonoros Kastilietės atminimui. Kryžius ilgainiui tapo orientyru ir davė pavadinimą aplinkinėms vietoms, tarp jų – Čaring Kroso geležinkelio stočiai. 1865 m. prie stoties pastatytas puošnus memorialinis kryžius, primenantis originalą.

Sankryžos centre stovi 1675 m. pastatyta bronzinė Karolio I statula. Ji žymi vietą, kur iki 1647 m. stovėjo originalusis Eleonoros kryžius, sunaikintas Anglijos pilietinio karo laikotarpiu. Skulptūrą sukūrė prancūzų menininkas Juberis Le Siueris.

Šiandien pavadinimas „Charing Cross“ vartojamas ne tik sankryžai žymėti, bet ir kaip orientyras aplinkinei miesto teritorijai. Anksčiau juo buvo vadinama ilgesnė gatvės atkarpa, tačiau nuo 1931 m. didžioji jos dalis priskirta Whitehall gatvei.

 Istorija 
 Vieta ir etimologija 
Čaringo () pavadinimas kildinamas iš senosios anglų kalbos žodžio ċierring, reiškiančio upės vingį – čia turimas omenyje Temzės vingis. Anksčiau paplitusi, bet neteisinga liaudies etimologija siejo pavadinimą su prancūzišku posakiu chère reine („brangioji karalienė“), tačiau šis vietovardis minimas dar gerokai prieš karalienės Eleonoros mirtį.

Antrasis pavadinimo žodis Cross („kryžius“) siejamas su paminklu, pastatytu 1291–1294 m. pagal karaliaus Eduardo I įsakymą žmonos Eleonoros Kastilietės atminimui. Tuo metu ši vieta buvo tik keli pakelės nameliai prie Karališkųjų arklidžių, šalia tuometinių Vaitholo rūmų (dabartinės Whitehall gatvės rytinėje pusėje). XIV a. šaltiniuose taip pat užfiksuota kita vietovardžio forma — Cherryngescrouche.

Pradinis akmeninis kryžius, sukurtas viduramžių skulptoriaus Aleksandro iš Abingdono, buvo sunaikintas 1647 m. Anglijos pilietinio karo metu, greičiausiai pagal Ilgojo parlamento ar Oliverio Kromvelio įsakymą. 1865 m. priešais Čaring Kroso geležinkelio stotį pastatytas naujas, didesnis ir puošnesnis 21 m aukščio kryžius, sukurtas architekto Edvardo Midltono Berio ir skulptoriaus Tomo Erpo. Šis paminklas stovi kiek toliau – apie 200 metrų į šiaurės rytus nuo originalios vietos.

Nuo 1675 m. buvusio kryžiaus vietoje stovi karaliaus Karolio I statula. Ši vieta laikoma Londono centru, nuo kurio matuojami atstumai tiek keliais, tiek geodeziniais principais (anksčiau šiam tikslui buvo naudojama Šv. Pauliaus katedra). Čaring Krosu šiandien dažniausiai vadinama kelių sankryža ir Whitehall gatvės atkarpa tarp Great Scotland Yard gatvės ir Trafalgaro aikštės. Nuo 1931 m. ši atkarpa oficialiai įtraukta į Whitehall gatvės sudėtį.

 Šv. Marijos Ronsesvaljeso koplyčia 
Tarp 1232 ir 1236 m. Čaringe įkurta Šv. Marijos Ronsesvaljeso koplyčia ir ligoninė, priklausiusi augustinams iš Ronsesvaljeso, Pirėnuose. Ji stovėjo dabartinės Whitehall gatvės ir Northumberland prospekto sankirtoje ir driekėsi iki Temzės.

1379 m. koplyčios žemės buvo konfiskuotos, remiantis įstatymu, kuris draudė svetimšaliams valdyti žemę. Po ilgų ginčų priorui pavyko susigrąžinti dalį teisių, tačiau 1414 m. Henrikas V uždarė „svetimšalių“ vienuolynus. Vėliau priorija ėmė prarasti savo reikšmę dėl finansinių sunkumų ir konfliktų su Šv. Martyno bažnyčia. 1541 m. koplyčia buvo uždaryta, pritaikyta kasdieniam gyvenimui, o jos prieglauda atiteko karališkajai rezidencijai.

1608–1609 m. rytinėje sklypo dalyje Nortamptono grafas pastatė Nortumberlando rūmus. 1874 m. Londono metropolijos darbų taryba įsigijo šias žemes, kad galėtų nutiesti Northumberland prospektą.

Ronsesvaljeso valdos ribos prisidėjo prie gatvės susiaurėjimo Whitehall gatvės gale, prie Čaring Kroso. Tik XX a. trečiajame dešimtmetyje, kai gatvė buvo išplėsta ir pietinė jos pusė perstatyta, čia susiformavo dabartinis platus prospektas.

 Mūšis 
1554 m. Čaring Krosas tapo paskutiniojo Vajato sukilimo mūšio vieta. Šiam sukilimui, kurio tikslas buvo nuversti karalienę Mariją I ir soste įtvirtinti ledi Džeinę Grei, vadovavo Tomas Vajatas. Jo vadovaujama kariuomenė atvyko iš Kento. Kadangi Londono tiltas buvo uždarytas, sukilėliai kirto Temzę prie Hampton Korto ir pasuko link Vaitholo rūmų.

Rūmus Čaring Krose gynė apie tūkstantis vyrų, vadovaujamų sero Džono Geidžo. Po pirmųjų šūvių gynėjai atsitraukė į Vaitholo teritoriją, sukeldami trumpą sumaištį – manyta, kad jie pasidavė. Bijodami artilerijos ugnies nuo aukštumų prie Sent Džeimso, sukilėliai nesiryžo veržtis toliau. Vietoje to jie pasuko link Ladgeito vartų, kur juos sulaikė Tauerio įgula ir privertė pasiduoti.

 Nukėlimas per pilietinį karą 
1647 m., Anglijos pilietinio karo metu, Eleonoros kryžius buvo nugriautas Parlamento įsakymu.

Atkūrus monarchiją, 1660 m. čia įvykdyta mirties bausmė aštuoniems karaliaus žudikams, tarp jų ir pulkininkui Tomui Harisonui. Tuo pat metu šioje vietoje pastatyta Karolio I statula, kurią dar 1633 m. nuliejo skulptorius Juberis Le Siueris. Nors Parlamentas buvo įsakęs ją sunaikinti, ji buvo paslėpta ir sugrąžinta Karoliui II, kuris 1675 m. liepė ją pastatyti Čaring Krose.

Šalia ilgą laiką stovėjo gėdos stulpas, prie kurio viešai bausdavo nusikaltėlius. Ši vieta buvo populiari tiek pramogoms, tiek egzekucijoms; apie tai rašė ir Semiuelis Pipsas savo dienoraščiuose. XIX a. pradžioje, įrengus Trafalgaro aikštę, gėdos stulpas ir Karališkosios arklidės buvo nugriauti.

Netoliese stovėjo ir žymi užeiga „Auksinis kryžius“ (), minima nuo 1643 m. Iš čia XVIII–XIX a. išvykdavo karietos į įvairius Anglijos miestus, o pati užeiga buvo paminėta Čarlzo Dikenso kūriniuose, kuriuose rašytojas šmaikščiai aprašė pavojingai žemą arką prie įvažiavimo, po kuria ne vienas keleivis netekdavo kepurės ar net susižalodavo.

1830–aisiais, nugriovus užeigą ir arklides, šioje vietoje buvo įrengta Trafalgaro aikštė, o vėliau iškilo naujas viešbutis „Golden Cross“ ir biurų pastatas „Golden Cross House“, primenantys šios vietos istoriją.

 Atminimo kryžius 
1864 m., atidarius geležinkelio stotį, prie Strand gatvės buvo pastatytas „Charing Cross“ viešbutis. Tais pačiais metais, „South Eastern Railway“ bendrovė užsakė naują kryžių, suprojektuotą Edvardo Midltono Berio. Jis pastatytas stoties aikštės centre, ne kaip originalo kopija, o kaip puošnus Viktorijos laikų gotikinis paminklas, įkvėptas Džordžo Gilberto Skoto Kankinių memorialo Oksforde.

21 m aukščio kryžius pasižymi aštuoniakampe struktūra, smailėjančia viršūne ir viršuje iškeltu kryžiumi. Jo plokštėse vaizduojami Anglijos, Kastilijos, Leono ir Pontjė herbai, o viršuje stovi aštuonios karalienės Eleonoros statulos. 1970 m. kryžius įtrauktas į II* kategorijos saugomų objektų sąrašą, o greta stovinti bronzinė Karolio I skulptūra – į I kategorijos.

Naujo paminklo statyba, siekiant atkurti per Oliverio Kromvelio laikus sunaikintą monumentą, pradėta 1864 m., viduramžių atgimimo laikotarpiu. Tuo metu Anglijoje plito neogotikos stilius, susijęs su Oksfordo judėjimu, siekusiu atgaivinti senąsias katalikiškas apeigas ir architektūrines formas anglikonų bažnyčioje. Judėjimą rėmė ir žymus architektas Ogastesas Piudžinas.

Naujasis kryžius davė pavadinimą geležinkelio ir metro stotims, policijos nuovadai, ligoninei, viešbučiui, teatrui bei muzikos salei. Charing Cross gatvė, einanti į šiaurę ir tapusi Trafalgaro aikštės rytine puse, taip pat pavadinta pagal šį kryžių.

 Londono centras 
Nuo XVIII a. pabaigos Čaring Kroso rajonas ėmė įsitvirtinti kaip simbolinis Londono centras, pamažu nustelbdamas istorinį miesto centrą – Sitį. XIX a. pradžioje šis taškas pradėtas naudoti įstatymuose, nustatant Londono metropolio ribas. Vėliau jį pakeitė konkrečių savivaldos teritorijų sąrašai, o 1965 m., įkūrus Didįjį Londoną, ši praktika galutinai prarado reikšmę.

Keliai iš Londono iki šiol matuojami nuo Čaring Kroso. Anksčiau naudoti ir kiti orientyrai: XVII a. kartografas Džonas Ogilbis atskaitos tašku laikė statinį Cornhill gatvėje, XVIII a. Džonas Keris – centrinį paštą Lombard gatvėje. Kai kurių kelių pradžios taškai buvo žymimi ties Hyde Park Corner, Londono tiltu, Šv. Marijos le Bou bažnyčia Sityje ar kitais žinomais objektais. Nors dalis jų vėliau išnyko, šie orientyrai dar ilgai buvo naudojami atstumams matuoti.

Topografas Viljamas Kemdenas 1586 m. spėjo, kad romėnų keliai buvo matuojami nuo Londono akmens (), tačiau šią versiją pagrindžiančių archeologinių įrodymų nėra.

 Gretimos vietovės 

 Transportas 

Į rytus nuo Čaring Kroso sankryžos, Strand gatvėje, yra įsikūrusi Čaring Kroso geležinkelio stotis. Kitoje Temzės pusėje – Vaterlo ir Vaterlo Ist stotys, sujungtos pėsčiųjų tiltais.

Artimiausios metro stotys – Čaring Krosas ir Embankmentas.

 Literatūra 



 Šaltiniai 

Kategorija:Londonas
Kategorija:Aikštės
Kategorija:Paminklai
Kategorija:Gatvės