Rusėnų priemiestis

Rusėnų priemiestis – buvęs Vilniaus miesto kvartalas piečiau Gedimino pilies, ties Bokšto, Išganytojo, Latako gatvėmis kairiajame Vilnios krante. Apgyvendintas rusėnų.

 Istorija 

Vilniuje rusėnai kūrėsi XIV a. į pietus nuo Aukštutinės pilies kalno, prie kelių, vedančių į Rusios žemes.LDK istorija: Vilniaus konfesinė įvairovė. 2013-08-30, 15min.lt (tikrinta 2026-01-29). Šiame priemiestyje kūrėsi stačiatikiai, galėję atvykti iš Juodosios Rusios slaviškų miestų arba Haličo-Voluinės kunigaikštystės per Juodąją Rusią ir jotvingių žemes.G. Motuzaitė Matuzevičiūtė, R. Jonaitis, I. Kaplūnaitė. Ūkinio pastato, stovėjusio Civitas Rutenica kvartale, archeobotaniniai tyrimai: kitataučių kasdienybė Vilniaus miesto aplinkoje XIV a. pabaigoje – XV a. I pusėje. Lituanistica. 2017. T. 63. Nr. 4(110), p. 219–233. Rusėnų miestą pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose mini Vygandas Marburgietis „Prūsijos kronikoje“, aprašydamas 1383 m. įvykius.Bokšto gatvės paslaptys. 2021-03-01, Neaikivaizdinisvilnius.lt (tikrinta 2026-01-29). Lotyniškai kvartalas vadintas Civitas Rutenica.Rytis Jonaitis. "Civitas Rutenica" Vilniuje XII-XV a. Klaipėda, Klaipėdos universiteto leidykla, 2013.

XIV a. Ldk Algirdas Rusėnų priemiestyje prie Vilnios leido pastatyti cerkvę savo žmonai – stačiatikei Julijonai. Kitą, mažesnę Piatnicos cerkvę galbūt pastatydino jo pirmoji žmona Marija Vitebskietė.

XV a. pradžioje stačiatikių metropolitas rezidavo Kijeve. 1416 m. metropolitas – bulgarų vienuolis, pamokslininkas Grigorijus Camblakas perkėlė rezidenciją Vilniun. Jis rezidavo prie Vilnios upės, Rusėnų priemiestyje, kuris buvo metropolito jurisdika, čia buvo nemažai cerkvių. Taigi, tuo metu riba tarp Vilniaus lotyniškos ir graikiškos kultūros ėjo Didžiąja ir Pilies gatvėmis.

XVI a. Rusėnų priemiesčio, dar vadinto Rusų miestu, centre stovėjo Vilniaus šv. Petro ir Povilo cerkvė, kuri 1610 m. sudegė.

 Šaltiniai 

Kategorija:Panaikintos Vilniaus miesto savivaldybės gyvenvietės
Kategorija:LDK priemiesčiai