Senojo Daugėliškio mūšis

Senojo Daugėliškio mūšis () – 1920 m. liepos 8 d. Senojo Daugėliškio apylinkėse vykęs Lenkijos kariuomenės (2-osios lietuvių-baltarusių divizijos 4-osios lietuvių-baltarusių brigados Balstogės šalių pulkas) ir Sovietų Rusijos kariuomenės (3-iojo (Gajaus Gajaus) kavalerijos korpuso 57-asis ir 58-asis šaulių pulkai) susirėmimas, M. Tuchačevskio vadovauto Sovietų Rusijos Vakarų fronto 1920 m. vasaros puolimo kampanijos (1919–1920 m. Lenkijos–sovietų karo) dalis.

 Priešistorė 
1920 m. liepos pradžioje bolševikų pajėgos vykdė sėkmingą kontrpuolimą prieš pavasarį sėkmingą puolimo kampaniją įvykdžiusius lenkus. Pirmomis mėnesio dienomis bolševikų pajėgos pralaužė Lenkijos frontą prie Autos, po ko Lenkijos Šiaurės-Rytų fronto pajėgos, vadovaujamos generolo Stanislavo Šeptickio (), traukėsi nuo puolusių Michailo Tuchačevskio vadovaujamų bolševikų pajėgų.Marian Różycki, Stefan Dybkowski: Zarys historii wojennej 79-go pułku piechoty., p. 49.

Vyriausioji Lenkijos karinė vadovybė nurodė stabdyti sovietų Vakarų fronto puolimą pasinaudojant iš Pirmojo pasaulinio karo laikotarpio likusių senųjų Vokietijos tranšėjų linija.Janusz Odziemkowski: Leksykon wojny polsko-rosyjskiej 1919–1920., p. 277. Nuo demarkacijos linijos su Lietuva Lenkijos karinė vadovybė atitraukė 2-ąją lietuvių–baltarusių diviziją, kuri užėmė Skaistašilio–Karkažiškės–Dubingių gynybos liniją.Janusz Odziemkowski: Leksykon bitew polskich 1914–1920., p. 147. 4-osios Lietuvos–Baltarusijos brigados daliniai ir 8-oji pėstininkų divizija užėmė Dysnos liniją.Janusz Odziemkowski: Leksykon wojny polsko-rosyjskiej 1919–1920., p. 409.

 Kovojančios pajėgos 
VienetasVadasPavaldumas Lenkijos kariuomenė2-oji lietuvių-baltarusių divizija–Šiaurės frontas4-oji lietuvių-baltarusių brigadapapulkininkis Stefan Pasławski–⇒ Balstogės šaulių pulkas–2-oji lietuvių-baltarusių divizija→ I/ Balstogės šaulių pulkaskpt. Lewicki– Raudonoji armija10-oji kavalerijos divizija–3-asis kavalerijos korpusas⇒ 57-asis kavalerijos pulkas––⇒ 58-asis kavalerijos pulkas––

 Kovos prie Senojo Daugėliškio 
miniatiūra|Sovietų Rusijos kariuomenė. XX a. antrojo dešimtmečio pabaiga.
miniatiūra|Lenkų kariai 1920 m.
Rengdamasis Vilniaus gynybai nuo prasidėjusio bolševikų kontrpuolimo, Lenkijos kariuomenės Balstogės šaulių pulko Pirmasis batalionas užėmė pozicijas kalvose į rytus nuo Senojo Daugėliškio. Bataliono vadavietėje buvo ir pulko vadas, pulkininkas leitenantas Izidorius Modelskis (). 

Liepos 8 d. prie Lenkijos pozicijų priartėjo sovietų 3-iojo kavalerijos korpuso 57-ojo kavalerijos pulko priešakinės pajėgos.Janusz Odziemkowski: Leksykon wojny polsko-rosyjskiej 1919–1920., p. 93.Marian Różycki, Stefan Dybkowski: Zarys historii wojennej 79-go pułku piechoty., p. 21. Be didesnio pasirengimo surengto kelios kazokų šturmo bangos nepralaužė dviejų Lenkijos kuopų gynybos linijos. Tos pačios dienos vakare bolševikai persigrupavo ir surengė naują ataką trimis eskadronais, puolančiuosius dengdami artilerijos ugnimi. Nepasisekus šiam puolimui 57-asis kavalerijos pulkas atsitraukė į Mikalavą, kur laukė papildomų pajėgų.Janusz Odziemkowski: Piechota polska w wojnie z Rosją bolszewicką 1919–1920., p. 611. Lenkų pajėgoms vadovavęs kapitonas Levickis, kuris, siekdamas išlaikyti užmegzti ryšį dešinėje su pulkininko Hauserio daliniais, nusprendė nepulti besitraukusio priešo ir liko užimtose pozicijose.

Vakare mūšio lauke pasirodė sovietų 58-asis kavalerijos pulkas. Jis apėjo Lenkijos kariuomenės dalinių pozicijas ir atakavo batalioną iš Naujųjų Daugėliškių dvaro pusės. Tuo pačiu iš priekio atakavo 57-asis kavalerijos pulkas. Dviejų valandų kova neišryškino nugalėtojo ir bolševikai pasitraukė į išeitines pozicijas.

Nepaisant to, liepos 9 d. ryte lenkų batalionas, gavęs pranešimus apie nepalankią situaciją kituose fronto ruožuose aplink Vilnių, atsitraukė į Ignalinos geležinkelio stotį.Marian Różycki, Stefan Dybkowski: Zarys historii wojennej 79-go pułku piechoty., p. 22.

 Mūšio pasekmės 
miniatiūra|Mūšiuose Šiaurės Rytų Lietuvoje 1919–1920 m. žuvusių lenkų karių kapai Švenčionyse.
1920 m. vasarą pirmieji Lenkijos kariuomenės 2-osios lietuvių–baltarusių divizijos dalinių mūšiai su bolševikų 3-iojo kavalerijos korpuso pajėgomis baigėsi serija pavienių batalionų lygmens pralaimėjimų. Senojo Daugėliškio mūšis ir tomis pačiomis dienomis vykę susirėmimai prie Ignalinos ar Švenčionių nesukūrė rimtesnio pasipriešinimo bolševikų vasaros kontrpuolimui.

Akivaizdi jėgų disproporcija ir ryšio stoka tarp silpnų Lenkijos karinių pajėgų grupių lemdavo susirėmimų nesėkmes. Nepaisant to, nepatyrę, nepakankamai paruošti lenkų dalinių kariai, turėdami nedideles šaudmenų atsargas, kovojo gerai, sugebėjo pasipriešinti ir kiek sulėtinti bolševikų 3-iosios kavalerijos korpuso žygį į Vilnių.Janusz Odziemkowski: Piechota polska w wojnie z Rosją bolszewicką 1919–1920., p. 612.

 Išnašos 

 Literatūra 






Kategorija:1920 metai
Kategorija:Lenkijos mūšiai
Kategorija:TSRS mūšiai
Kategorija:Mūšiai Lietuvos teritorijoje