Lote Lindenberga-Urga

Lotė Lindenberga-Urga (, tikrasis vardas Šarlotė, 1866 m. lapkričio 13 d. – 1945 m. gruodžio 1 d.) – lyvių poetė, folkloro žinovė, dainų pateikėja.

 Biografija 
Gimė Lūžnios kaimo Dūčių sodyboje. Tėvas Didrikis Urga buvo kilęs iš Lielirbės kaimo Valkų sodybos, motina Nėzė Apšė – iš Mikeltuornio kaimo Tiesnešių sodybos. L. Lindenbergos-Urgos sesuo Ana Ernestovska irgi buvo dainų pateikėja. Pavardė Urga kilo nuo tėvo gimtosios sodybos pavadinimo, nes valki latviškai reiškia 'upeliai', o lyviškai upelis yra ūrga.

L. Lindenberga-Urga mokėsi Mikeltuornio pradinėje mokykloje. Dirbo aukle smuklininko Kocho ir Mikeltuornio švyturio statytojo Šterno šeimose, taip pat – tarnaite Ventspilyje pas Latvių draugijos ekonomę Rėbergą. 1885 m. Lotė ištekėjo už Pėterio Lindenbergo, beveik 20 m. nugyveno Ventspilyje, o gyvenimo pabaigoje po Pirmojo pasaulinio karo grįžo į Lūžnią.

Estų folkloristas O. Loritsas L. Lindenbergą-Urgą vadino „didžiausia lyvių dainininke, kurios įnašą dar pavyko įamžinti“. Į O. Loritso sudarytą rinkinį „Volkslieder der Liven“ („Lyvių liaudies dainos“, 1936) įtraukta 200 L. Lindenbergos-Urgos pateiktų dainų. L. Lindenberga-Urga galėjo tiksliai pasakyti, kurią dainą išgirdusi tėvų namuose ir kurią skaičiusi kokioje knygoje. Fonografiniuose įrašuose iš jos dainų repertuaro gauta 21 dainos melodija. Iš jos užrašyta maždaug 30 sakmių ir padavimų.

L. Lindenberga-Urga yra parašiusi eilėraščių, jų įtraukta į lyvių poezijos antologiją „Aš pagausiu tave, menke!“

Palaidota Lūžnios kapinėse.

 Išnašos 

Kategorija:Lyvių asmenybės
Kategorija:Latvijos poetai