Sėlių ir Livonijos ordino kampanija Nalšioje (1245)

Sėlių ir Livonijos ordino kampanija Nalšioje – 1245 m. apsikrikštijusių sėlių iš Aizkrauklės piliai pavaldžių žemių surengtas išpuolis prieš Nalšios žemę. Kampaniją sudarė bent du žygiai – sėlių išpuolis prieš Mindaugo vasalą Nalšios valdovą Lengvenį, kurio metu pastarasis pateko į nelaisvę ir buvo perduotas Livonijos ordinui, bei šią operaciją sekęs Livonijos ordino suorganizuotas plėšikavimo žygis į Nalšią. Kampanija aprašyta Eiliuotojoje Livonijos kronikoje.Eiliuotoji Livonijos kronika, in: Mindaugo knyga. Istorijos šaltiniai apie Lietuvos karalių. Vilnius: Lietuvos istorijos institutas, 2005., eil. 02955-03058.

Sėlių operacijai vadovavo neseniai apsikrikštiję Nalšios arba Upytės žemės didikai broliai Dučius, Milgerinas ir Gineika.Rimvydas Petrauskas. Milgerinas. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 132 psl. Pastarieji, jų ginče su Lengveniu Mindaugui parėmus pastarąjį, pasitraukė į Rygą, kur sudarė sąjungą su Livonijos ordino magistru Ditrichu fon Griuningenu (). Ši sąjunga buvo nukreipta prieš Mindaugo giminaitį ir vasalą Nalšios valdovą Lengvenį, kuris vykdė išpuolius su siekiu pajungti likusią Sėlos dalį. Ordino magistras mainais į krikštą pažadėjo naujakrikštams draugystę, turtus, garbę, nuosavybę, gerą atlygį ir apsaugą, kad jiems „prasidėtų geras gyvenimas“.

Po krikšto sugrįžus į savo žemę, trijų brolių vadovaujama kariauna slapta įsiveržė į Lengvenio valdas ir užpuolė jį medžioklės metu. Surakintą už nugaros Lengvenį jie nusivarė į Milgerino žemę. Dučius, Milgerinas ir Gineika kartu su savo kariais, šeimomis, gyvuliais ir turtais pasitraukė į Aizkrauklės sritį, kur miške įsirengė stovyklą. Patys broliai išjojo pas ordino magistrą, kuris jiems įsakė atgabenti belaisvį į Rygą. Kai jie tai padarė, magistras jiems „raštu suteikė žmones, žemę ir turtą“, t. y. padarė juos savo vasalais.

Nalšiai netekus valdovo Livonijos ordino magistras Ditrichas fon Griuningenas nusprendė išnaudoti šią situaciją ir surengti karo žygį į Nalšios žemę. Prie jo kariuomenės prie Dauguvos prisijungė Danijos karaliaus vasalai iš Revelio (Talino), taip pat latgaliai, lyviai ir naujieji jo vasalai – sėliai. Persikėlę į kairįjį Dauguvos krantą ir praėję pelkes, miškus bei upes, įsibrovėliai nusiaubė kelias Nalšios žemės vietoves.

Dalis kariuomenės, vadovaujama Gineikos, užėmė tiksliau nelokalizuotą Lengvenio pilį. Ją apiplėšęs „su karo grobiu ir belaisvėmis moterimis, jų vaikais, žirgais, karvėmis ir veršeliais“ patraukė atgal į Rygą. Grįžtant per pelkėtą vietovę, juos užpuolė lietuvių kariuomenė, tačiau buvo sumušta. Mūšyje žuvo neįvardintas Lengvenio brolis.

Apie įvykius savo žemėje Lengvenis sužinojo būdamas nelaisvėje, Rygoje. Iš liūdesio jis mėgino pasikarti, tačiau to neleido ordino sargyba. Iš nelaisvės Lengvenį vėliau išpirko Mindaugas.

 Išnašos 

Kategorija:1245 metai
Kategorija:Livonijos ordino mūšiai
Kategorija:Mūšiai Lietuvos teritorijoje
Kategorija:Danijos mūšiai