Švedų žygis į Kuršą (853)

Apuolės mūšis (853 m.) – 853 m. Kurše vykę kautynės arba kautynių serija tarp kuršių ir danų kariuomenių.

Konflikto priežastys ir eiga aprašytos Hamburgo ir Bremeno arkivyskupo Rimberto kronikoje „Šv. Anskaro gyvenimas“ (, apie 875).Mickevičius, Arturas, Apuolė, Visuotinė lietuvių enciklopedija

Kronikoje minima, kad Apuolė priklausė švedams, bet gyventojai iš jų priklausomybės išsivadavo. Kai kurių autorių nuomone, kuršiai iš švedų kontrolės išsivadavo IX amžiaus viduryje.Raulinaitis, Zigmas, Apuolės užuolimas, Karys, 1970, Nr. 1-2, // partizanai.org. Šis konfliktas greičiausiai vyko platesnėje Kuršo dalyje, apėmė Gruobiną (dab. Latvija) ir kitas vietoves, kuriose buvo įsikūrę skandinavų kolonistų gyvenvietės.

Siekdamas perimti rytinės Baltijos jūros pakrantės kontrolę Hamburgo ir Bremeno arkivyskupas ir apaštališkasis legatas Šiaurės kraštams (pilnas titulas - Laegatum in omnibus circumąua-que gentibus Sveonum, sive Danorum, nec non etiam Slavorum, aliarumąue in Aquilonis par-tibus gentium constitutum. .. delegavit) Ansgaras Švedijoje surinko didelę kariuomenę ir surengė žygį į Kuršą. Kai kur pateikiama nuomonė, kad danų pajėgų vado vardas buvo Hastingas.Ferguson, Robert (2009-11-05). The Hammer and the Cross: A New History of the Vikings. Penguin Books Limited. ISBN 978-0-14-192387-1 

Rimberto kronikoje nurodoma, kad danų ir švedų pajėgos siekė „jų turtus išplėšti ir juos sau pasivergti“. Kuršių valstybė, kurioje buvo 5 sritys arba miestai (), sugebėjo surinkti bendras pajėgas ir surengė kontrpuolimą. Abiejų pusių karinių pajėgų dydžiai, nuostoliai ir kuršių pajėgų vado ar vadų vardas nėra užfiksuoti.

Konkreti mūšio ar mūšių vieta nėra žinoma, greičiausiai vyko keletas. Kronikoje nurodoma, kad kuršiams "atiteko pergalė: pusę danų žmonių išžudė, pusę jų laivų apiplėšė, pagrobė iš jų auksą, sidabrą ir daug kitokio turto”. Kai kurie autoriai nurodo, kad didžioji šio grobio dalinis nukeliavo į Apuolę, kuri laikoma tuometine svarbiausia kuršių (Ceklio žemės) gyvenviete.Šarpnickis, Pranas, 853-ieji: danai gėdingai gavo į kaulus. Pirmas pasakojimas, Skuodo kraštas

853 m. kampanija nebuvo vienintelis skandinavų mėginimas atgauti rytinės Baltijos pakrantės kontrolę. Jau sekančiais, 854 m., švedų karalius Olafas su didele kariuomene puolęs kuršių miestą, šaltiniuose vadinamą Apulia, kurį gynę apie 15 000 karių (skaičiai greičiausiai perdėti) iš 5 sričių. Apgulties 9 dieną prasidėjo derybos, apuoliečiai sidabru sumokėjo išpirką, davė įkaitus ir pripažino švedų valdžią.Mickevičius, Arturas, Apuolė, Visuotinė lietuvių enciklopedija

 Literatūra 

 Ferguson, Robert (2009-11-05). The Hammer and the Cross: A New History of the Vikings. Penguin Books Limited. ISBN 978-0-14-192387-1
 Mickevičius, Arturas, Apuolė, Visuotinė lietuvių enciklopedija
 Raulinaitis, Zigmas, Apuolės užuolimas, Karys, 1970, Nr. 1-2, // partizanai.org.
 Šarpnickis, Pranas, 853-ieji: danai gėdingai gavo į kaulus. Pirmas pasakojimas, Skuodo kraštas

 Išnašos 

Kategorija:Danijos mūšiai
Kategorija:Kuršių mūšiai
Kategorija:Mūšiai Lietuvos teritorijoje
Kategorija:Švedijos mūšiai