Dučius

Dučius, arba  Tučius, Tučė, Dučė (; ) – sėlių arba aukštaičių kunigaikštis, gyvenęs maždaug 1240–1255 m., Livonijos ordino vasalas (nuo 1245 m.). Eiliuotojoje Livonijos kronikoje jis visada minimas pirmasis iš trijų brolių: „Vienas iš jų vadinosi Dučius“ ().

 Istorija 
Kartu su savo (jaunesniaisiais) broliais Milgerinu () ir Gineika () priklausė kunigaikščių giminei, kuri priešinosi Lietuvos valdovo Mindaugo pastangoms pajungti žemes, esančias tarp Nalšios ir sėlių žemių kairiajame Dauguvos krante, kur, kaip rašoma kronikoje, „gyveno krikščionys išilgai visos teritorijos“.

Dučius kartu su broliais dalyvavo 1245 m. surengtame ordino žygyje į Nalšios žemę. Istoriniuose šaltiniuose Dučius minimas tris kartus – Eiliuotojoje kronikoje pasakojant apie Lengvenio karą su kaimyninėmis žemėmis (iki 1245 m.), antrąjį kryžiuočių žygį į Nalšios žemę (1245 m.) ir žygį į Žemaitiją (1255 m.).

 Dučiaus žemės lokalizacija 
Manoma, kad Dučiaus ir jo brolių valdyta žemė priklausė toms sėlių sritims, kurias Mindaugas 1255 m. spalį, dėkodamas Vokiečių ordinui už tarpininkavimą, dėl kurio popiežius sutiko jį pakrikštyti ir karūnuoti pirmuoju Lietuvos karaliumi, padovanojo Livonijos ordino magistrui. Tarp jų minimos Medenė, Pelonė, Maleisinė ir Tovrakstė.Latvijas vēstures avoti. 2.sējums: Senās Latvijas vēstures avoti. 2.burtnīca. Red. Švābe, A. Rīga: Latvijas Vēstures institūta apgādiens, 1940. [389.-390.lpp.]

Lietuvių istorikai J. StakauskasStakauskas J. Lietuva ir Vakarų Europa XIII-me amžiuje. Kaunas, 1934. – 275 p. ir, vėliau, E. Gudavičius šią teritoriją lokalizavo dabartinėje šiaurinėje Lietuvos dalyje.Gudavičius E. Bandymas lokalizuoti XIII a. lietuvių kunigaikščių valdas. Lietuvos TSR mokslų akademijos darbai. A serija, 1984. – T. 3. – P. 69-79.

 Išnašos 

Kategorija:Lietuvos istorija
Kategorija:Lietuvos bajorai