Kognityvinis disonansas

Kognityvinis disonansas – tai psichologinis diskomfortas, kylantis, kai žmogus vienu metu turi du ar daugiau prieštaringų įsitikinimų, idėjų arba kai jo elgesys neatitinka puoselėjamų vertybiųHarmon-Jones, Eddie, ed. (2019). Cognitive Dissonance: Reexamining a Pivotal Theory in Psychology (2nd ed.). Washington, DC: American Psychological Association. ISBN 978-1-4338-3077-8..

Teoriją 1957 m. suformulavo amerikiečių psichologas Leonas FestingerisFestinger, Leon (1957). A Theory of Cognitive Dissonance. Stanford University Press..

 Pagrindiniai principai 

 Vidinis konfliktas 
Žmogus siekia vidinės darnos. Kai atsiranda prieštaravimas (pavyzdžiui, žmogus žino, kad rūkymas kenkia, bet vis tiek rūko), kyla nemaloni įtampa.

 Siekis mažinti įtampą 
Kad atsikratytų šio diskomforto, žmogus pasąmoningai bando jį sumažinti vienu iš trijų būdų:
 Keičia elgesį (pvz., meta rūkyti).
 Keičia įsitikinimą (pvz., nusprendžia, kad tyrimai apie žalą yra „abejotini“).
 Prideda naujų argumentų, pateisinančių elgesį (pvz., „rūkymas padeda man išvengti streso, o stresas dar pavojingesnis“).

 Pavyzdžiai 
 Sveika gyvensena: Žmogus žino, kad greitas maistas nesveika, bet jį valgo. Jis gali save raminti sakydamas: „Šiandien turėjau sunkią dieną, nusipelniau apdovanojimo“.
 Pirkimai: Nusipirkus brangų daiktą, dėl kurio kyla abejonių, pradedama ieškoti tik teigiamų jo savybių, kad būtų pateisintas išleistų pinigų kiekis.
 Darbas: Dirbdamas nemėgstamą ar etikos principams prieštaraujantį darbą, žmogus gali save įtikinti, kad alga yra pakankamai didelė, kad kompensuotų moralinį nepasitenkinimą.

Kognityvinis disonansas yra būsena, kai mūsų veiksmai nesutampa su mintimis, o mūsų protas ieško būdų, kaip „pasiteisinti“ prieš save, kad vėl pasijustų patogiai.

 Šaltiniai 

Kategorija:Psichologija