Eunapijas

Eunapijas (; g. 347 m. Sarduose – m. ~420 m.) – senovės graikų sofistas ir istorikas.

Gimtajame mieste studijavo pas savo giminaitį sofistą Chrizantiją, dar būdamas jaunuolis nuvyko į Atėnus, kur mokėsi pas retorių Proarezijų, tapo jo numylėtiniu. Neblogai išmanė to meto mediciną. Buvo inicijuotas į Eleusino misterijas, priimtas į Eumolpidų kolegiją, tapo hierofantu. Esama pagrindo manyti, kad tebegyvenęs viešpataujant Teodosijui II. Apie tai sprendžiama iš to, kad mini 414 m. nutikusį įvykį; svarstoma, kad galėjo mirti apie 420 m.

Eunapijas parašė du veikalus, vienas iš jų – „Filosofų ir sofistų gyvenimo aprašymai“ (Βίοι φιλοσόφων καὶ σοφιστῶν), o kitame daugiausia buvo tęsiama Deksipo istorija. Pirmasis veikalas pasiekė dabartinius laikus, o antrojo išlikę tik fragmentai, tačiau faktai didžiąja dalimi įtraukti į Zosimo veikalą. Jame buvo rašoma apie 270–404 m. laikotarpio įvykius. „Filosofų ir sofistų gyvenimo aprašymuose“ daugiausia dėmesio skiriama autoriaus amžininkams, kūrinys vertingas kaip vienintelis to laikotarpio neoplatonizmo istorijos šaltinis.

Abiejų darbų stilius apibūdinamas kaip prastas, juose atsispindi aršus autoriaus priešiškumas krikščionybei. Teigiama, kad Fotijus prieš akis turėjo šios istorijos „naują leidimą“, kuriame buvo praleistos labiausiai krikščionis piktinančios vietos.„Encyclopædia Britannica“, 1911 m. leidimas, straipsnis „Eunapius“.

 Išnašos 

 Šaltiniai 


Kategorija:Sofistai