Ameša Spenta

Ameša Spenta ( „nemirtingieji šventieji“) – iranėnų mitologijoje šiuo žodžiu vadinamos šešios ar septynios dievybės, supančios Ahūra Mazdą. Ankstyvieji tekstai juos vaizduoja esant belyčius, vėlesni – ir vyriškos, ir moteriškos, arba tik vyriškos lyties. Ankstyvaisiais viduramžiais Ameša Spenta imta laikyti vienu mitiniu veikėju. Dažnai tyrinėtojai Ameša Spentą laiko ne savarankiškais dievais, o skirtingomis Ahūra Mazdos savybėmis (emanacijomis). Kita vertus, bent penki Ameša Spentai turi atitikmenis indų mitologijoje, todėl indoiranėnų bendrybės laikais turėjo būti atskiromis dievybėmis.

Išskiriami šie Ameša Spentai:
 Spenta Manju (Spəṇta Mainyu, „šventoji sąmonė, šventoji dvasia“)
 Vohu Manahas (Vohu Manah, „geroji mintis“)
 Aša Vahišta (Aṣ̌a Vahišta, „tikriausioji tiesa/tvarka“)
 Chšatra Vairja (Xšaθra Vairya, „trokštama viešpatystė“)
 Spenta Armaiti (Spəṇta Ārmaiti, „šventasis atsidavimas“)
 Haurvatatas (Haurvatāt, „pilnatvė“)
 Amertatas (Amərətāt, „nemarumas“)

Iki susiklostant zoroastrizmui ir jo ortodoksiniuose mokymuose Armaiti laikyta žemės deive ir Ahūra Mazdos sutuoktine arba seserimi. Vėliau Ameša Spentai laikyti atskirų gaivalų ir gyvūnų globėjais – Vohu Manahas (Vahmanas) – gyvulių, Aša Vahišta (Ardvahištas) – ugnies, Chšatra Vairja (Šahrevaras) – metalų, Armaiti (Spandarmad) – žemės, Hauruvatatas (Hordadas) – vandens, Amertatas (Amurdadas) – augalų. Žinomas pasakojimas apie tai, kaip Zaratustra skirtingose Irano vietose bendravęs su skirtingais Ameša Spentais. Jie padėję pranašui pasaulyje įtvirtinti jo mokymą. Pasak Bundahišno teksto, kiekvienas Ameša Spenta turi save simbolizuojančias skirtingas gėles.

 Šaltiniai 

Kategorija:Iranėnų mitologija
Kategorija:Zoroastrizmas