Georgijus Sviridovas

Georgijus Sviridovas (, 1915 m. gruodžio 16 d. Fateže, Kursko gubernija, Rusijos Imperija – 1998 m. sausio 6 d. Maskvoje, Rusija) – Sovietų Sąjungos ir Rusijos kompozitorius, pianistas bei visuomenės veikėjas. TSRS liaudies artistas (1970), Socialistinio darbo didvyris (1975), Stalino (1946), Lenino (1960), dviejų TSRS valstybinių premijų (1968, 1980) bei Rusijos Federacijos prezidento premijos (1997) laureatas.

Jo kūryba pasižymėjo emocjiniu santūrumu, dažnai buvo interpretuojami eilėraščiai. Taip pat savo kūryboje naudojo senovės rusų apeiginių giesmių, kanto, ženklinio giedojimo, miesto romanso elementus bei rusų folklorą. Be to, kūrė bažnytinio pobūdžio muziką. 

 Biografija 
G. Sviridovas gimė 1915 m. gruodžio 16 d. nedideliame Fatežo mieste. Tėvas – Vasilijus Sviridovas, mirė pilietiniame kare, kai G. Sviridovui buvo 3 metai, motina – Jelizaveta Ivanovna – mokytoja.

1924 m. Sviridovas su šeima persikėlė į Kurską. Ten kompozitorius pamėgo skaityti. Gan greit jis pradėjo domėtis ir muziką. Nuo devynerių metų jis pradėjo groti fortepijonu, o po kurio laiko – ir balalaika. 

1929–1932 m. mokėsi muzikos mokykloje, 1936–1941 m. studijavo Leningrado konservatorijoje. 1937 m. įstojo į TSRS kompozitorių sąjungą, 1962–1974 m. ir 1986–1990 m. – sąjungos sekretorius. 1941 m., praėjus kelioms dienoms po konservatorijos baigimo, jis buvo išsiųstas į Leningrado karinę oro erdvės stebėjimo ir kontrolės mokyklą.

Iki 1944 m. gyveno Novosibirske. Rašė karinio pobūdžio dainas, iš kurių garsiausia – „Drąsiųjų daina“, parašyta pagal A. Surkovo eilėraščius. 

Mirė 1998 m. sausio 6 d. Maskvoje nuo infarkto.

 Šaltiniai 

Kategorija:Rusijos kompozitoriai