Dešimties Tūkstančių Dūmų slėnis

Dešimties Tūkstančių Dūmų slėnis () – vulkaninės kilmės slėnis Jungtinėse Amerikos Valstijose, Aliaskos valstijos pietuose, Aleutų kalnagūbryje, 425 km į pietvakarius nuo Ankoridžo, Katmajaus nacionaliniame parke. Ilgis apie 20 km, plotas 145 km². Pavadinimas kilęs nuo daugybės fumarolių, besiveržusių iš slėnio dugno.

Dešimties Tūkstančių Dūmų slėnis susidarė per 1912 m. Katmajaus ir Novaruptos ugnikalnių išsiveržimą, kai iš kraterių ir plyšių išveržę karšti piroklastiniai srautai šiaurės vakariniais šlaitais nusileido į Ukako upės slėnį ir virto vulkaniniu tufu. Ilgą laiką pro tūkstančius tufo plyšių tryško karštų garų fontanai (fumarolės). Ilgainiui, tufo dangai auštant, fumarolių skaičius mažėjo, kol beveik išnyko. Išsiveržimas buvo toks galingas, kad į atmosferą buvo išmesta 29 km³ uolienų, Kodiako sala užklota 30 cm storio pelenų sluoksniu, rūgštūs lietūs iškrito 300 km spinduliu, dangus apsiblausė iki pat Vašingtono, o šiaurės pusrutuliui vasarą teko 10 % mažiau Saulės šviesos.

Vietovė pradėta tyrinėti 1916 m. Tuo metu čia šnypštė ir tryško dešimtys tūkstančių fumarolių srautų, kurie pūtė iki 649° C įkaitusias dujas iš iki 46 m gylio ertmių. Visa augalija ir gyvūnija išsiveržimo metu išnaikinta – augalai į šį slėnį pradėjo grįžinėti labai lėtai. Po 60 metų slėnyje teliko apie 12 fumarolių. Dešimties Tūkstančių Dūmų slėnis naudotas kosmonautų nusileidimo Mėnulyje pratyboms.

Dešimties Tūkstančių Dūmų slėnis dabar yra populiarus turistinis objektas. Pasiekiamas autobusu arba pėsčiomis iš nacionalinio parko stovyklavietės prie Brukso upės.

 Šaltiniai 

Kategorija:Aliaskos geografija
Kategorija:JAV slėniai