Junglumas

Junglumas, arba valentingumas – žodžių ir jų formų galėjimas sakinyje jungtis su kitomis žodžių formomis.

Lietuvių kalbos sakiniuose svarbiausias veiksmažodžių junglumas. Vieni veiksmažodžiai reikalauja vieno linksnio (paprastai vardininko, pavyzdžiui, Žmogus miega), kiti – dviejų (Mergaitė sprendžia uždavinį), trijų ar daugiau (Berniukas atidavė draugui pieštuką). Dažniausiai veiksmažodžiai yra vienvalenčiai, dvivalenčiai ar trivalenčiai. Galintys sudaryti sakinį be palydovų veiksmažodžiai vadinami avalenčiais (aušta, sninga). Vieni valentiniai palydovai sakintyje būtini (be jų sakinys būtų nebaigtas, negramatiškas), kitus galima praleisti, jie fakultatyvūs. Sakykime, sakinyje Brolis pardavė arklį pažįstamam visus palydovus lemia veiksmažodžio reikšmės, bet galininkas arklį yra būtinas, o naudininkas pažįstamam – fakultatyvus. Žodžių formos vadinamos laisvaisiais nariais, jeigu jų nesąlygoja veiksmažodžio reikšmė ir jos gali būti laisvai pridedamos arba praleidžiamos. Pavyzdžiui, sakinyje Keliautojai grįžo ryte  laisvasis narys yra žodis ryte. Pagal valentingumą sudaromi veiksmažodžių ir kitų žodžių junglumo žodynai.

 Išnašos 

Kategorija:Sintaksė