Nauru geležinkelių transportas

Nauru geležinkelių transportas – Nauru veikusi geležinkelio sistema, kurią sudarė viena krovininio siaurojo geležinkelio linija. Geležinkelio ilgis – 3,9 km, jis ėjo Aivo, Buados, Denigomodu, Niboko, Uabojės ir Anibarės apylinkių teritorijomis. Keleivinių stočių nėra.

Nauru fosfatų traukinys pavaizduotas ant keleto Nauru pašto ženklų, įskaitant nuo 1980 m. leistą seriją (Yvert Nr. 211-213) bei dar veną, leistą 1985 m. (Yvert Nr. 306, Scott Nr. 308).

 Istorija 

Nauru geležinkelis buvo atidarytas 1907 m. ir buvo skirtas kalcio fosfatams transportuoti iš kasyklų į vakarinėje salos dalyse esančius uostus. Geležinkelį 1907 m. nutiesė kasyklas eksploatavusi Ramiojo vandenyno fosfatų kompanija (). Iš pradžių jis buvo 610 mm vėžės (2 pėdų).

1912 m. geležinkelį pradėta elektrifikuoti nuo Aivo pirso, bet vėliau ši sistema pakeista birių žaliavų transportavimui pritaikyta konvejerio juosta, nusidriekusia nuo sandėlių (galutinė stotis) iki pirso pabaigos. 1920 m. Britų fosfatų komisijos () pastangomis vėžė buvo praplatinta iki 914 mm (3 pėdų). 

Pradžioje geležinkelyje naudoti garvežiai, vėliau pakeisti dyzeliniais lokomotyvais. Kartais traukai naudoti traktoriai. Išsėmus Nauru fosfatų atsargas geležinkelio likimas tapo neaiškiu. Traukinių kursavimas fiksuotas 2008 m., jų eksploatacija greičiausiai baigta po 2011 m.

 Šaltiniai 

Kategorija:Geležinkeliai pagal valstybes
Gelež
Kategorija:Siaurieji geležinkeliai