Belgrado–Baro geležinkelis

Belgrado–Baro geležinkelis () – 476,59 km ilgio elektrifikuotas geležinkelis, jungiantis Serbijos sostinę Belgradą su pagrindiniu Juodkalnijos jūrų uostu Baru. Geležinkelį per 25 metus pastatė Jugoslavijos valstybiniai geležinkeliaiReimar Holzinger (1972), S. 60., o dabar jį eksploatuoja jį perėmusios bendrovės „Železnice Srbije“, „Željeznice Republike Srpske“ ir „Željeznička Infrastruktura Crne Gore“. Linija atidaryta 1976 m.

Kalnų geležinkelis kerta tris kalnų grandines Dinarų kalnuose, jo aukščiausias taškas yra 1032 m aukštyje. Į pietus nuo jo didžiausias maršruto nuolydis yra 25 ‰, į šiaurę nuo jo – 17 ‰. Geležinkeliui sudėtingoje vietovėje įrengti prireikė iškasti 254 tunelius ir pastatyti 243 tiltus. Maršrutas laikomas vienu sudėtingiausių traukinių maršrutų Europoje.Branislav Šuica: Beograd-Bar, eine neue Strecke der Jugoslawischen Eisenbahnen. In: Eisenbahn-Jahrbuch. Transpress VEB-Verlag für Verkehrswesen, Berlin 1976, S. 61.

Serbijos sostinės susisiekimas su Adrijos jūros pakrante buvo vienas didžiausių geležinkelių projektų Europoje XX amžiaus antroje pusėje.Olaf Ihlau: Vom Aschenputtel zum Hätschelkind. In: Montenegro. = Merian. Jg. 30, 6, Hoffmann & Campe, Hamburg 1977, S. 113. Tuo metu jis buvo laikomas svarbiausiu geležinkelio statybos projektu po Antrojo pasaulinio karoReimar Holzinger: Die Eisenbahn Beograd-Bar – Europas bedeutendster Eisenbahnbau nach 1945. In: Eisenbahntechnik. 3/1972, (I) S. 59–61, (II) S. 97–101, Bohrmann, Wien, . ir brangiausiu Jugoslavijos Socialistinės Federacinės Respublikos infrastruktūros projektu.Danijel Kežić: Pruga Beograd–Bar 1952–1976 istorija finansiranja najvećeg infrastrukturnog projekta u socijalističkoj jugoslaviji. In: Istraživanja. Nr. 22, 2011, S. 455–477.  Šiuo metu tai yra trumpiausia Serbijos jungtis su Viduržemio jūros uostu ir vienintelė Juodkalnijos tarptautinio keleivinio transporto jungtis. Albanija taip pat nuo 1986 m. buvo prijungta prie Europos geležinkelių tinklo per atšaką Podgorica–Škodra. Nuo linijos atidarymo iki 2018 m. Belgrado pagrindinė stotis buvo traukinių į Juodkalniją pradžios taškas; nuo 2021 m. visi traukiniai išvyksta iš Belgrado centrinės stoties.

9 km ilgio geležinkelio atkarpa juda Bosnijos ir Hercegovinos teritorijoje, kur sustoja Štrpci stotelėje.

 Istorija 
Geležinkelio pastatymo projektas pradėtas 1952 m. kaip nacionalinis Jugoslavijos Socialistinės Federacinės Respublikos projektas.

Geležinkelis buvo pastatytas šiais etapais:
 Resnikas – Vreočis 1958 m.
 Podgorica – Baras 1959 m.
 Vreoci – Valevas 1968 m.
 Valevas – Užicė 1972 m.
 Užicė – Podgorica 1976 m.

Statybos darbai buvo baigti 1975 m. lapkričio 27 d., sujungus geležinkelio bėgius į pietus nuo Kolašino. Geležinkelis buvo atidarytas 1976 m. gegužės 28 d. Elektrifikavimas buvo baigtas 1977 m. pabaigoje.

Dešimtajame XX a. dešimtmetyje Belgrado–Baro geležinkelio techninė priežiūra nukentėjo dėl nuolatinio nepakankamo finansavimo, dėl kurio geležinkelio kokybė pablogėjo ir jis tapo nesaugus. Tai baigėsi 2006 m. Biočės nelaime, kai nuo bėgių nuriedėjo keleivinis traukinys ir žuvo 47 keleiviai. Dėl to geležinkelį stengiamasi nuolat prižiūrėti.

Per savo bombardavimo kampaniją 1999 m. NATO pajėgos kelis kartus atakavo serbišką geležinkelio dalį, smarkiai apgadindama geležinkelio dalis. Be to, nedidelę atkarpą, kuri eina per Bosniją ir Hercegoviną, susprogdino NATO taikdarių (SFOR) sausumos pajėgos. Visa ši žala vėliau buvo atitaisyta.

2016 m. Serbija pradėjo nuodugnią savo linijos dalies rekonstrukciją, kad atkurtų pirminį maksimalų 120 kilometrų per valandą greitį. Pirmoji atkarpa tarp Belgrado ir Valjevo (27 % Serbijos linijos dalies) buvo baigta 2017 m. ir jos projektinis greitis siekė iki 120 km/h, tačiau Serbijos geležinkelių infrastruktūra vėliau nurodė, kad traukiniai pasiekdavo tik 100 km/h greitį, todėl nėra aišku, koks iš tikrųjų yra maksimalus greitis.

 Šaltiniai 

Kategorija:Geležinkeliai
Kategorija:Serbijos transportas
Kategorija:Juodkalnijos transportas