Čerpės

Čerpės – medžiaga, skirta stogams dengti. Dažniausiai būna keraminės, cementinės, silikatinės, rečiau stiklinės; kai kada čerpėmis vadinamos ir plastikinės, bituminės, metalinės stogo dangos plokštelės. Čerpės yra nedegios, atsparios šalčiui, drėgmei, ilgaamžės, bet gana trapios. Čerpės jungiamos užleidžiant vieną ant kitos, apačios keteromis užkabinamos už stogo grebėstų. Kraiginėmis čerpėmis aptaisoma kraigai, briaunos, sąsparos. Čerpėmis paprastai dengiami 30–45° nuolydžio stogai.

 Čerpių skirstymas 
Pagal medžiagą čerpės skirstomos:
 Keraminės čerpės būna falcinės (štampuotosios ir juostinės), plokščiosios, banguotosios (olandiškosios, arba S raidės pavidalo), lovinės (vadinama vienuolis ir vienuolė), kraiginės (pusapvalės). Gaminamos iš lengvai lydomo, šiek tiek riebesnio negu plytos molio. Paprastai formuojamos iš plastiškos tešlos. Suformuotos čerpės džiovinamos, po to degamos 950–1050 °C temperatūroje. Kartais glazūruojamos.
 Cementinės (paprastai plokščiosios) čerpės presuojamos iš cemento ir smėlio mišinio, kai sukietėja – dažomos.
 Silikatinės čerpės daromos iš kalkių ir smėlio mišinio, kietinamos autoklave.
 Stiklinės čerpės būna panašaus pavidalo kaip ir keraminės; presuojamos iš pusiau skaidrios stiklo masės. Stiklinėmis čerpėmis paprastai dengiama dalis stogo.

 Istorija 
Keraminės čerpės buvo naudojamos jau III–I a. pr. m. e. Senovės graikų šventyklų čerpės būdavo gaminamos iš marmuro, senovės Romoje – iš bronzos. Anglijoje čerpėmis vadinamos akmeninės stogų plokštės, kitur – iš terakotos struktūriškai sudėti stogai.

Šiuolaikinės čerpės mažai skiriasi nuo antikinių, pasikeitęs tik jų gamybos procesas. Anglijoje ir vietomis Prancūzijoje nedidelių namų čerpių stogai dengiami taip, kad tvirtintųsi už lentjuosčių ir gegnių, o Italijoje, Ispanijoje, Graikijoje, Turkijoje dervuoti stogai padengiami įgaubtų čerpių sluoksniu su išgaubtomis čerpėmis ties sandūromis. Viduržemio jūros regione dažniausiai paplitusios S formos čerpės.

Lietuvoje čerpės ėmė plisti XV a. pradžioje. Jas gamindavo rankomis plytų cechuose. Seniausios yra lovinės čerpės. Iki XVII a. naudotos plokščiosios, nuo XVII a. – ir olandiškosios.

 Etimologija 
Žodis čer̃pė – skolinys iš sen.  (plg.  = črĕpь,  'kaukolė, luitas, pluta, kiaukutas'). Vėlesnis skolinys čerepyčia iš dabartinės .Ernst Fraenkel. Litauiches Etymologysches Wörterbuch. I–II t. Heidelberg: Carl Winter Universitätsverlag, 1962–1965. p. 73.

 Šaltiniai 

Kategorija:Statybinės medžiagos
Kategorija:Keraminės medžiagos