Bhrigus

Bhrigus () – rišis (išminčius) vedinėje ir hinduistinėje tradicijoje; vienas iš septynių didžiųjų rišių. Rigvedoje minima daugiskaitinė forma Bhrigūs – taip vadinama dieviškų būtybių, iš dangaus žmonėms gavusių ugnį ir ją puoselėjančių, klasė. Gali būti, kad Bhrigūs yra viena iš Agnio apraiškų. Tačiau kitur Rigvedoje ir vėlesnėje literatūroje Bhrigumis vadinama šventikų giminė, nustačiusi aukojimo ugniai apeigas, o šios giminės pradininku esąs rišis Bhrigus.

Pasak Aitarėja brahmanos (V.10), Bhrigus gimęs iš Pradžapačio sėklos ir išaugintas Varunos, o pasak Šatapatha brahmanos (XI.61, 1) – paties Varunos sūnus. Tuo tarpu Mahabharatoje teigiama (XII 182–192), kad jo tėvas yra Manus, kuris sūnui perdavęs visą kosminę žiniją, o šis savo ruožtu perdavęs ją žmonijai. Bhrigus turįs nepaprastą galią ir didį autoritetą – jis prakeikęs Višnų, kai šis nukirsdinęs jo žmoną Pulomą už tai, kad ji priglaudusi asurus; Višnui tekę septynis kartus atgimti tarp mirtingųjų. Pasak Padma puranos (VI 282), kadaise rišiai susiginčiję, kuris dievas esti viršiausias – šio klausimo spręsti ėmęsis Bhrigus. Jis nukeliavęs pas Šivą, bet nebuvo įleistas, nes dievas sanguliavo su savo žmona, tada kreipęsis į Brahmą, tačiau šis Bhrigui nerodė deramos pagarbos. Nukakęs pas Višnų, Bhrigus rado jį miegantį. Kad jį prabudintų, rišis pastatęs koją ant dievo krūtinės, tačiau šis neužsirūstinęs, o paglostęs Bhrigaus koją. Užtat, Bhrigus paskelbęs Višnų aukščiausiuoju dievu.

Minimas Brigaus sūnus Šukra – asurų vadas, siejamas su Veneros planeta.

Vardas siejamas su žodžiais bhargas, bharga- („spindesys, švytėjimas, šlovė“), bhr̥gavāṇa- („žėrintis, švytintis“).Manfred Mayrhofer. Kutzgefaßtes etymologisches Wörterbuch des Altindischen. t. II. Heidelberg: Carl Winter Universitätsverlag, 1956–1980. // p. 517–518.

 Šaltiniai 

Kategorija:Rišiai