Decijus

Decijus (), visas vardas Gajus Mesijus Kvintas Trajanas Decijus (Gaius Messius Quintus Trajanus Decius, 201–251 m.) – Romos imperatorius, valdęs 249–251 m.

Decijus gimė Budalijoje, Žemutinėje Panonijoje (dabar Martiniciai, Serbija). Iki užimant sostą buvo senatoriumi ir konsulu, Mezijos ir Žemutinės Germanijos valdytoju, 235–238 m. Tarakono Ispanijos valdytoju, Romos miesto prefektu.Scarre, Chris, Chronicle of the Roman Emperors: the reign-by-reign record of the rulers of Imperial Rome, Thames & Hudson, 1995.

245 m. imperatoriaus Pilypo Arabo pasiųstas vadovauti kariuomenei prie Dunojaus, legionierių paskelbtas imperatoriumi. 249 m. mūšyje prie Veronos nužudė Pilypą Arabą. Jo valdymo metais pradėti pirmieji masiniai krikščionių persekiojimai. 250 m. paskelbė ediktą, kuriuo nurodė visiems piliečiams atlikti religines apeigas specialios komisijos akivaizdoje; atsisakiusieji garbinti romėnų dievus buvo laikomi politiškai nelojaliais, kalinami ir žudomi (žuvo Romos, Jeruzalės, Antiochijos vyskupai, daugybė krikščionių).

Decijus vadovavo mūšiams prieš gotus, įsivežusius į pietus nuo Dunojaus į Trakiją ir Meziją. 251 m. birželį kartu su sūnumi Herenijumi žuvo pelkėtoje vietoje per Abrito mūšį.

Decijus buvo nusprendęs, kad po jo mirties imperatoriumi taps Valerianas, tačiau soste jį pakeitė Trebonianas Galas.

Iš Decijaus laikų kilo legenda apie septynis miegančius brolius krikščionis, kurie 300 metų nuo persekiojimų slapstėsi urve. Ši istorija pateko į Koraną, iš ten – į persų tautosaką, kur atsirado posakis „Decijaus laikai“ (ahd-e daqyānus), reiškiantis labai senus laikus arba labai senamadiškų pažiūrų žmogų.„Travel to the Age of Decius“ . Hamshahri Online

 Šaltiniai 

Kategorija:Romos imperatoriai