Ladas Tulaba

Ladas Tùlaba (1912 m. balandžio 28 d. Barčiai, Lenkijos Kongreso karalystė – 2002 m. birželio 16 d. Roma, Italija) – Lietuvos katalikų kunigas, teologas, teologijos daktaras (1949), prelatas (1951).

 Biografija 
1934 m. baigė Vilkaviškio kunigų seminariją ir buvo įšventintas kunigu. 1935 m. Vytauto Didžiojo universiteto Teologijos‑filosofijos fakultete baigė teologiją (teologijos licenciatas), 1938 m. – Popiežiškajame Biblijos institute Romoje bažnytinę teisę (licenciatas). 1938–1940 m. Vilkaviškio kunigų seminarijoje dėstė Šventąjį Raštą. 1940 m. sovietams uždarius seminariją, Šventąjį Raštą dėstė Vytauto Didžiojo universiteto Teologijos fakultete, iki 1942 m. dirbo Senojo ir Naujojo Testamento katedros vedėju. 1942 m. pertvarkytoje Vilniaus kunigų seminarijoje pradėjo eiti rektoriaus pareigas, dėstytojavo. 1943 m. A. Lipniūną naciai išvežė į Štuthofo koncentracijos stovyklą, tad L. Tulaba perėmė vadovavimą Išlaisvinimo fondui, jam buvo patikėtos Šv. Jonų bažnyčios rektoriaus pareigos lietuvių reikalams. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją ir dirbo Eichšteto kunigų seminarijos lietuvių klierikų rektoriumi. 1945 m. Romoje įkūrė Popiežiškąją lietuvių Šv. Kazimiero kolegiją, buvo jos rektorius. 1960 m. tapo Vyriausiosios komisijos emigracijos reikalams prie Šv. Konsistorijos kongregacijos nariu. 1966 m. paaukštintas į apaštališkąjį pronotarą. Bendradarbiavo su Vatikano radijo lietuvių redakcija.

 Bibliografija 
Reikšmingiausios L. Tulabos knygos:
 „Kentėjimų problema“ (1937)
 „Marija Mergelė“ (1936–1937)
 „Kad kūrentųsi“ (1954)
 „Pamokslai sekmadieniams bei šventėms“ (1983)
 „Mano Dieve, vis arčiau prie tavęs“ (1989)
 „Tai jums kalbėjau“ (1991–1993)
 „Nuo Dusios iki Tiberio“ (4 tomai 1993–1995)
 „Neišblėstantys žiburiai“ (1998)
 „Romos popiežiškoji šv. Kazimiero lietuvių kolegija“ (1998)
 „Šventojo Rašto temomis“ (2000)
 „Vatikanas ir Lietuva: Rašiniai periodinėje spaudoje“ (2001)
 „Prie Viešpaties kojų“ (2001).

 Išnašos 

Kategorija:Lietuvos kunigai
Kategorija:Lietuvos teologai