Korechidoras

Korechidoras () – sala Filipinuose, prie Lusono salos krantų, piečiau Bataano pusiasalio galo, Manilos įlankos žiotyse. Sala nedidelė, buožgalvio formos. Uodega nukreipta į rytus, galva – kalva stačiais šlaitais ir plokčšia viršūne, nukreipta į jūrą; 5,5 km² ploto, 6,5 km ilgio, 2 km pločio. Paviršius uolingas, iškyla iki 180 m. Administraciškai priklauso Kalabarsono regionui, Kavitės provincijai, Kavitės miesto savivaldybei.

Ispanų valdymo laikais Korechidore įrengta gynybinė tvirtovė. Sala pavadinta pagal Ispanijos imperijos valdininko titulą corregidor. Saloje įsikūrė į Manilos uostą įplaukiančių laivų registracijos postas. 1795 m. įrengta karinio laivyno stotis vėliau ligoninė ir 1836 m. – švyturys. Įsikūrė nedidelė gyvenvietė. Po Ispanijos–JAV karo amerikiečiams užėmus Filipinus čia įrengta karinė bazė su tuneliais ir kazematais. 1941 m. sausį japonams pradėjus Filipinų puolimą, amerikiečių generolas Daglasas Makarturas Korechidorą ir Bataano pusiasalį pasirinko kaip svarbiausius gynybinius centrus. 1942 m. balandžio 9 d. kritus Bataanui, Korechidoras liko paskutiniu JAV postu Filipinuose. Generolo leitenanto Džonatano M. Veinraito pajėgos 27 dienas sugebėjo atremti japonų antpuolius, bet gegužės 6 d. galop pasidavė. Belaisviai buvo išvaryti į taip vadinamą Bataano mirties žygį. 1945 m. JAV salą atkovojo.

Nuo XX a. vid. Korechidoras naudotas kaip antipartizaninių kovų praktikos vieta. Dabar sala paskelbta muziejumi, stovi Ramiojo vandenyno karo memorialas.

 Šaltiniai 

Kategorija:Filipinų salos