Patriarchas Nikonas

Patriarchas Nikonas (Nikita Mininas,Никон, Патриарх Московский и всея Руси (Минин Никита Минич). Patriarchia.ru. , ; 1605 m. gegužės 7 d. Veldemanovo kaime, dab. Žemutinio Naugardo sritis – 1681 m. rugpjūčio 17 d. Jaroslavlyje) – Rusijos stačiatikių bažnyčios vyskupas, Maskvos ir visos Rusios patriarchas, kuris turėjo pilną oficialų titulą: „Dievo malone, didysis valdovas ir vadovas, Maskvos miesto ir visos didžiosios, mažosios ir baltosios Rusios, visų šiaurinių šalių, Pomeranijos ir daugelio valstybių arkivyskupas patriarchas“. Ėjo patriarcho pareigas nuo 1652 m. liepos 25 d. iki 1666 m. gruodžio 12 d. 

 Biografija 
Pagrindinis ankstyvosios Nikono biografijos šaltinis yra jo hagiografija, kurią netrukus po Nikono mirties parašė subdiakonas Ivanas Šušerinas. Jaunystėje Šušerinas tarnavo Nikonui ir užaugo pas jį.V. Lobačevas Патриарх Никон. – Sankt-Peterburgas.: Искусство – СПБ, 2003. – 416 psl.

Būsimasis patriarchas gimė 1605 m. gegužę Veldemanovo kaime netoli Žemutinio Naugardo (dabar Perevozsko rajonas, Žemutinio Naugardo sritis). Gegužės 24 d. berniukas buvo pakrikštytas ir pavadintas Nikita garbingojo Rusijos stačiatikių bažnyčios šventojo Nikitos Stolpniko garbei. Jo tėvai buvo valstiečiai – tėvas Mina ir motina Mariama.K. Sevastjanova Материалы к «Летописи жизни и литературной деятельности патриарха Никона». — Sankt-Peterburgas.: Dmitrijus Bulaninas, 2003. – 520 psl. Teigiama, kad jie buvo mordviai. Kartais taip pat teigiama, kad jo tėvas buvo maris, o motina – rusė.Акшиков А. «Отец у него черемисин…»: О национальности патриарха Никона.  // Марийский мир. — 2010. — № 1. — С. 42—43. Pats Nikonas 1655 m. sakė „Esu rusas ir ruso sūnus, bet mano įsitikinimai ir tikėjimas yra graikiški“. Turėjo 3 brolius: Simeoną, Nikiforą ir Grigorijų. Nikitos motina mirė netrukus po jo gimimo, o berniuku rūpinosi Ksenija (galbūt tai buvo jo pamotė). Jei tikėti Šušerinu, pamotė nekentė Nikitos, marino jį badu, mušdavo ir netgi bandė nužudyti.

Vaikystėje mokėsi rašybos ir Šventojo Rašto, vėliau apsigyveno vienuolynė ir tęsė mokslus. I. Šušerinas rašė, kad Nikonas apsigyveno Želtovodskio Makarievo vienuolyne (dab. Žemutinio Naugardo srityje), kur kasdien studijavo Šventąjį Raštą ir nepaprastai domėjosi bažnytiniu giedojimu, dažnai likdavo nakvoti bažnyčioje po varpu, kad nepraleistų pamaldų pradžios. Teigiama, kad jis gyveno ir kituose vienuolynuose (pvz., Pečersko vienuolynas). Sužinojęs apie sunkią močiutės ligą, jis grįžo į kaimą. Netrukus tėvas ir močiutė mirė.Патриарх Никон .  // Костомаров Н. И. Русская история в жизнеописаниях её главнейших деятелей

Mirus tėvams, Nikonas vedė ir tapo šventiku. Dirbo Maskvoje. 1634 m. tapo vienuoliu, o 1643 m. – vienuolyno igumenu.

Įgijo caro Aleksejaus Michailovičiaus pasitikėjimą, darė jam didelę įtaką. Caras įsakė Nikonui likti Maskvoje, o tuometiniam patriarchui Josifui – įšventinti jį Novospaso vienuolyno archimandritu. 

1649 m. Jeruzalės ir visos Palestinos patriarchas Paisijus, kuris tuo metu lankėsi Rusijoje, įšventino jį metropolitu. 

1652 m. balandžio 15 d., per Didįjį Ketvirtadienį, mirė tuometinis Maskvos ir visos Rusios patriarchas Josifas. Teigiama, kad patriarchu iš pradžių buvo norėta įšventinti Stefaną Vonifatjevą, tačiau tais metais Nikonas buvo populiaresnis tiek tarp šventikų, tiek caro dvare. Rusų istorikas Sergejus Solovjovas teigė, kad pats caras Aleksejus Michailovičius asmeniškai pasiūlė Nikono kandidatūrą į patriarcho sostą. 

1652 m. birželio 25 d. Nikonas buvo iškilmingai intronizuotas Maskvos ir visos Rusijos patriarchu. Intronizacijos metu Nikonas pareikalavo, kad caras pažadėtų nesikišti į Bažnyčios reikalus.Цит. по: Кореневский Н. И. Церковные вопросы в Московском государстве в половине XVII в. и деятельность Патриарха Никона / Русская история в очерках и статьях // под ред. проф. М. В. Довнар-Запольского. — Киев, 1912. — Т. III. — С. 46.
kairėje|miniatiūra|Valdajaus vienuolynas, pastatytas patriarcho Nikono nurodymu
XVI a. šeštajame dešimtmetyje jis inicijavo bažnytines reformas, kuriomis buvo siekiama pakeisti tuo metu Rusijos bažnyčioje egzistavusią apeigų tradiciją, kad ji būtų suvienyta su šiuolaikine Graikijos. Jos sukėlė Rusijos Bažnyčios skilimą, dėl kurio atsirado sentikiai, o jo reformos faktiškai nebuvo vykdomos. 

1653 m. Nikono nurodymu Valdajaus ežero saloje buvo pastatytas Valdajaus vienuolynas. 

1656 m. Nikonas gavo caro leidimą įkurti vienuolyną ir Kijos saloje, kuris dabar yra žinomas kaip Onegos Kryžiaus vienuolynas. Tais pačiais 1656 m. patriarchas Nikonas įkūrė ir Naujosios Jeruzalės vienuolyną, stovintį Istros mieste (dab. Maskvos sritis). 

1653 m., carui išvykus kariauti su Abiejų Tautų Respublika, gavo didžiojo valdovo () titulą (prieš Nikoną šį titulą naudojo patriarchas Filaretas).  

1658, kilus konfliktui dėl bažnytinių žemių ir valdžios, pateko į caro nemalonę, atsisakė patriarcho pareigų. 1666 Bažnyčios sinodas atėmė iš Nikono patriarcho rangą, o pats Nikonas buvo uždarytas vienuolyne. 

Mirė 1681 m. Maskvoje. Palaidotas Naujosios Jeruzalės vienuolyne. 2013 m. archeologai atidarė patriarcho Nikono kapą, tačiau rado tik tuščią sarkofagą – prieš tai karstas buvo apiplėštas.Прах патриарха Никона исчез из саркофага в Новом Иерусалиме. Вести. Ру

 Šaltiniai 

Kategorija:Maskvos patriarchai