Sanatana dharma

Sanatana dharma ( 'praamžė dharma, amžinoji tvarka') – XIX amžiuje įsigalėjęs endoniminis hinduizmo pavadinimas. Šią sąvoką išpopuliarino XIX a. revivalistiniai Indijos kultūriniai-religiniai judėjimai, siekę atmesti persų ir europiečių pritaikytus hinduizmo ir hindų terminus.J. Zavos, „Defending Hindu Tradition: Sanatana Dharma as a Symbol of Orthodoxy in Colonial India“, Religion (Academic Press), Volume 31, Number 2, April 2001, pp. 109–123

Sanatana dharma pabrėžia hinduizmo visuotinumą ir amžinumą, kurį, teigiama, ypač įrodo tai, jog kitaip nei kitos pasaulinės religijos hinduizmas neturi nei įkūrėjo, nei istorinės pradžios. Hinduistų nacionalistams tai leido teigti, kad sanatana dharma suteikia transcendentinį kontekstą kitoms religijoms arba kad kiti tikėjimai yra tik dieviškosios tvarkos, kurią visapusiškai perteikia amžinoji Veda, dalinės apraiškos.

Sanatana dharmos sąvoka taip pat nusakomos hinduisto religinės priedermės ir dorybės, tokios kaip nežudymas, nuoširdumas, tyrumas, gera valia, kantrybė, tvirtybė, susivaldymas, dosnumas, asketizmas. Sanatana dharmai priešpastatoma svadharma – priedermės, kurias asmuo turįs atlikti pagal savo kastos, gyvenimo tarpsnio reikalavimus.

 Šaltiniai 

Kategorija:Hinduizmo sąvokos