Wenno von Rohrbach

Vinas fon Rorbachas (Wenno von Rohrbach, skirtinguose įrašuose – Winno, Vinno, Winne) – pirmasis Kalavijuočių ordino magistras (), vadovavęs nuo 1204 iki 1209 m.

 Kilmė ir gyvenimas 
Žinoma, kad Vinas fon Rorbachas buvo kilęs iš Kaselio didikų šeimos. Gimimo data neaiški apie ankstyvąjį gyvenimo laikotarpį duomenų nėra.

Jo amžininkas Henrikas Latvis savo kronikoje Viną mini maždaug 1208 ar 1209 m.Pabst, Eduard: Heinrich’s von Lettland Livländische Chronik., Kap. XII, 6; XIII, 2; Reval 1867., p. 112Venning, Timothy, Frankopan, Peter, A Chronology of the Crusades, Routledge, 2015, ISBN 978-1-317-49642-7 Livonijos eiliuotojoje kronikoje pirmą kartą paminėtas maždaug 1290 m.Meyer,Eduard: Die livländische Reimchronik von Dietlieb v. Alnpeke, Verse 626–738, Reval 1848. p. 19–22. Hermanas Vartbergietis trumpai jį paminėjo apie 1380 m., remdamasis informacija iš dviejų ankstesnių veikalų.

Išrinktas magistru, gyveno Rygoje, netoli šv. Jurgio katedros.

 Politinė ir karinė veikla 
miniatiūra|Kalavijuočių ordino antspaudas
Konkreti išrinkimo į pareigas data nėra aiški. Kadangi Kalavijuočių ordinas buvo įkurtas 1202 m., jis turėjo pradėti eiti pareigas netrukus po to, nors paprastai jo išrinkimas datuojamas 1204 m. Pradėjęs eiti pareigas Vinas fon Rorbachas organizavo pirmuosius Kalavijuočių ordino žygius prieš baltus ir Naugardo respubliką, į juos aktyviai kvietėsi vokiečių riterius.

Eiliuotojoje Livonijos kronikoje minima, kad Vinas „nužudė rusų kunigaikštį ir 600 rusų“, o iš pagonių atėmė Jersiką ir Kuoknesę".

1207 m. jo nurodymu pradėtos statyti Zegevoldo (Siguldos) ir Ašeradės (Aizkrauklės) pilys, užimta Kuoknesė. 1209 m. pastatė savo pilį Vendene (Cėsiuose).G. Atienza, Juan (2006). Caballeros Teutónicos (Editorial Planeta DeAgostini edición). ISBN 84-674-2018-9

 Mirtis 
Eiliuotojoje Livonijos kronikoje užfiksuota, kad tarp kalavijuočių kilusio ginčo metu Cėsių pilyje Viną fon Rorbachą kartu su jo kapelionu Johanu kirviu nužudė kitas Kalavijuočių ordino riteris Vikbertas (). Konkretus žmogžudystės motyvas nėra aiškus. Viena versija teigia, kad tai galėjo būti riterio kerštas: Vinas buvo paskyręs iš Zoesto (Vestfalijos) kilusį Vikbertą valdyti Cėsių tvirtovę, bet vėliau jį atleido iš šių pareigų ir pakeitė Bertoldu. Pasak Henriko kronikos, Vikbertas nesėkmingai tikėjosi vyskupo Alberto paramos. Abiejuose kronikose dėl žmogžudystės kaltinamas tik buvęs Cėsių komtūras vadas Vikbertas, jis vaizduojamas kaip pagarbos nevertas asmuo. Konfliktas nebūtinai turėjo būti grynai asmeninis, o galėjo būti ir politinio pobūdžio: viena versijų teigia, kad Vikbertą galėjo papirkti kilmingi baltų kunigaikščiai.Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 946 (eil 707) Dėl šios žmogžudystės Vikbertas buvo nuteistas mirties bausme sulaužyti ant rato.Vinno primus Magister Livoniae / Scriptores rerum Livonicarum II, 1848, p 445-446.

Po Vino mirties į ordino magistro postą buvo išrinktas Folkvinas Naumburgietis. Konkrečios Vino mirties ir Folkvino išrinkimo datos nėra užfiksuotos, žinoma, kad Vinas žuvo pavasarį; Folkvinas kaip naujasis ordino magistras minimas 1209 m. rudenį.Dace Bula; Sandis Laime, Mapping the History of Folklore Studies, Cambridge Scholars Publishing, 2017, ISBN 978-14-43-89267-4, p. 17

 Išnašos 

Kategorija:Kalavijuočių ordino magistrai