Kvakeriai

Kvakeriai ( < quake 'drebėti'), arba Religinė bičiulių draugija (), – spiritualistinė puritonų (protestantų) šaka, atsiradusi Anglijos pilietinio karo metu (XVII a. vidurys) Anglijoje ir Velse. Kvakeriai vadina save draugais pagal Jono Evangelijos 14,15.Jn 14,15 „Jūs esate mano draugai, jei darote, ką jums įsakau.“ Draugija buvo įkurta 1652 m. anglų amatininko Džordžo Fokso (1624–1691).

Kvakeriai teigia, kad Dievas kiekviename tikinčiajame žmoguje tiesiogiai apsireiškia per Šventąją Dvasią, o jų teologinį pagrindą sudaro mokymas apie vadinamąją vidinę šviesą, kurią siela junta „drebanti“ (iš čia – draugijos pavadinimas).  

Pagal 2012 m. duomenys, pasaulyje yra apie 377 000 kvakerių. Daugiausia kvakerių yra Šiaurės Amerikoje (ypač Jungtinėse Amerikos Valstijose), Afrikoje (Kenijoje), Europoje (Jungtinėje Karalystėje), taip pat Bolivijoje ir Gvatemaloje. 

Lietuvoje kvakerių atsirado XX a. pabaigoje: nuo 1990-ųjų pradžios grupelė būrėsi Kaune. Tačiau laikui bėgant dauguma narių emigravo, kiti tiesiog aktyviai nebepraktikuoja. Vėliau 2008 m., kita grupelė susibūrė Vilniuje. Nedidelė, nereguliariai besirenkanti bendruomenė laikosi pirminių bazinių kvakerystės nuostatų, moralinių principų ir socialinių idėjų. Per sueigas tylima ir laukiama vidinės Šviesos, pasidalinama asmeniniais rūpesčiais, problemomis, esant reikalui ieškant galimybių vienas kitam padėti. Doktrinos sferoje laikomasi įsitikinimų, artimų antitrinitarizmui, t. y. Dievo – kaip asmens vienumo (unitarizmo), Kristaus – kaip vidinės šviesos, tikėjimo, kad žmogus gali pasiekti išganymo, lydimas šios vidinės Šviesos.Pažėraitė, A. Religinė bičiulių draugija (kvakeriai): ištakos, nuostatos, praktikos ir bendruomenes Lietuvoje bruožai. In „Religijų įvairovė Lietuvoje: portretai, kasdienybė ir šventės.“ Sud. M. Ališauskienė. Kaunas: VDU, Versus aureus, 2014 m. PDF 

 Šaltiniai 

Kategorija:Protestantizmas