Frederick Sanger

Frederikas Sangeris (; 1918 m. rugpjūčio 13 d. Rendkome, Glosteršyre – 2013 m. lapkričio 19 d. Kembridže) – anglų biochemikas, du kartus Nobelio chemijos premijos laureatas.

 Biografija 

1939 m. baigė Kembridžo universiteto Šv. Jono koledžą. Šiame universitete dirbo 1940–1983 m. Vadovavo Medicinos tyrimų taryboje įkurtai Molekulinės biologijos laboratorijai, kur tyrė baltymų ir nukleorūgščių molekulių sandarą.

1954 m. išrinktas Londono karališkosios draugijos nariu, 1961 m. suteiktas profesoriaus vardas.

1958 m. pelnė Nobelio chemijos premiją už esminius atradimus molekulinės biologijos srityje, kai nustatė insulino ir daugelio kitų baltymų aminorūgščių pirmines struktūras (alfa‑aminorūgščių sekas polipeptidinėje grandinėje), įrodydamas, kad kiekviena jų turi unikalią, apibrėžtą struktūrą. 

Atrado fermentinį metodą deoksiribonukleorūgšties (DNR) sekai nustatyti. 1977 m. ištyrė bakteriofago Phi X 174 DNR pirminę struktūrą, kurios replikacijos mechanizmą nuo 1950–ųjų buvo bandoma išsiaiškinti Pastero institute. Jo vadovaujama tyrėjų grupė sugebėjo sekvenuoti daugumą viengrandžio bakteriofago nukleotidų.. Molekulinės biologijos laboratorijoje Kembridže jis sukūrė ir vėliau patobulino pirmąją DNR nukleotidų sekos nustatymo techniką, kuri labai išplėtė įmanomų molekulinės biologijos eksperimentų skaičių ir tebėra plačiai naudojama šiandien. Šia proveržis jam pelnė 1980 m. Nobelio chemijos premiją, kurią pasidalino su Volteriu Gilbertu ir Poliu Bergu.

F. Sangeris buvo vienas iš trijų žmonių, laimėjusių daugiau kaip vieną Nobelio premiją toje pačioje kategorijoje (kiti – Džonas Bardinas fizikos srityje ir Karlas Šarplsas chemijos srityje).

 Šaltiniai 

Kategorija:Anglijos chemikai
Kategorija:Biochemikai
Kategorija:Nobelio chemijos premijos laureatai