Schneider Grunau Baby

Schneider Grunau Baby – 1931 m. Vokietijoje sukurtas vienvietis sklandytuvas. Tai buvo vienas populiariausių tarpukario sklandytuvų, gamintas daugiau nei 20 šalių. Orlaivis pasižymėjo nesudėtinga konstrukcija, jis buvo nesunkiai gaminamas pagal brėžinius. Sklandytuvas pasižymėjo stabilumu ore, juo buvo galima atlikti nesudėtingas akrobatines figūras, jis atlaikydavo kietus nusileidimus.

1935 ir 1938 m. Lietuvos aeroklubo iniciatyva Lietuvoje buvo pagaminti du licenciniai „Grunau Baby“ egzemplioriai, nuo 2022 m. Lietuvoje registruotas vienas šio modelio orlaivis.

 Konstrukcija 
miniatiūra|Lietuvos aeroklubo „Grunau Baby IIa“, LY-NIDA prie Nidos sklandymo mokyklos angarominiatiūra|„Grunau Baby“ prie gamyklos Grunau mieste, 1933–1945 m.Orlaivio konstruktorius – Edmundas Šnaideris, kuriam padėjo sklandytojas Volfas Hirtas ir Hugo Kromeris. „Grunau Baby“ konstrukciškai buvo tos pačios įmonės metais anksčiau sukurto sklandytuvo Schneider ESG 31 mažesnė kopija, kurioje buvo naudoti tokie patys elipsės formos sparnai, sukurti įmonės „Akaflieg Darmstadt“ tyrimų rezultatų pagrindu.Hugo H. Kromer: . In: Carl Oskar Ursinus (Hrsg.): . Nr. 20. Verlag für Flugsport, Frankfurt am Main 20. Januar 1932, S. 24–26 Orlaivis gavo pavadinimą nuo miesto, kuriame buvo įsikūrusi „Schneider“ gamykla, vardo – Grunau (dab. Jeżów Sudecki, Lenkija).

Orlaivis – medinės konstrukcijos parasolio tipo monoplanas, fiuzeliažas dengtas drobe, medinės konstrukcijos sparnai, atvira piloto kabina su iš celuloido pagamintu skydeliu. Sparnai sudaryti iš vieno lonžerono,Ramoška, Gytis, Lavinimosi sklandytuvai Grunau-Baby IIa „Nida“ ir „Šarka“, Plieno sparnai: Lietuvos aviacijos istorija 1919–1940. pirmosios 14 nerviūrų buvo „Göttingen 535“ profilio, toliau profilis iki 22-osios nerviūros po truputį perėjo į simetrinį, sparnams siaurėjant ir šiek tiek kylant į viršų. Sparnų priekinė briauna buvo gaminama iš klijuotos faneros, galinė – dengta drobe. Uodegos priekinė dalis dengta fanera, galinė – drobe. Važiuoklę sudarė amortizuojanti medinė pačiūža ir uodegos amortizuojantis ramstis. Už pagrindinės pačiūžos vėlesniuose modeliuose montuotas ratukas.

Orlaivis buvo kuriamas kaip tinkamas tiek lavinimuisi, tiek skrydžiams nuotoliui. „Grunau Baby“ buvo tipinis savo laikotarpio pavyzdys – aukštasparnis spyrinis monoplanas su aštuonkampio skerspjūvio fiuzeliažu ir atvira piloto kabina. Pastarasis sprendimas atspindėjo to meto įsitikinimą, kad sklandytuvo pilotas turi veidu jausti oro srauto greitį ir vėjo kryptį.

 Eksploatacija 
miniatiūra|„Grunau Baby“ Nr. D-0455 prietaisų skydas
„Baby“ iš karto tapo sėkmingu. Prie jo populiarumo prisidėjo sklandymo čempiono Volfo Hirto (Wolf Hirth) vykdyta reklaminė kampanija. Po kito Šnaiderio sukurto modelio sklandytuvo avarijos 1932 m., „Baby“ buvo perprojektuotas; naujasis orlaivis gavo indeksą „Baby II“. Šis variantas ir jo dar patobulinta versija „Baby IIb“ buvo priimtas kaip Vokietijos aviacijos sporto asociacijos (), vėliau tapusios Nacionalsocialistiniu aviacijos korpusu () standartinis sklandytuvas, pačiai naudotas Liuftvafės pilotų mokymui.

Populiariausia šio sklandytuvo modifikacija buvo G.B.IIb. Vokietijoje 1941-44 metų laikotarpiu jos buvo pagaminta 4104 vnt. Sklandytuvo licencinės kopijos serijomis buvo gaminamos Prancūzijoje (nuo 1945 m. įmonėje Nord Aviation, pavadinimas – „Nord 1300“), Jungtinėje Karalystėje (pavadinimai „Elliotts Baby EoN“ ir „Slingsby T5“). 1941 m. Brazilijos įmonėje „Laminação Nacional de Metais“ (vėliau – „Companhia Aeronáutica Paulista in Brazil“) buvo pagaminta 30 šio modelio orlaivių, gavusių pavadinimą „Alcatraz“.

Po Antrojo Pasaulinio karo šių sklandytuvų gamyba Rytų Vokietijoje buvo atnaujinta 1956 m. ir jie gaminti iki 1979 m.

„Grunau Baby“ pagrindu Jungtinės Karalystės įmonė „Slingsby“ sukūrė keletą savo konstrukcijos sklandytuvų. Po karo Edmundas Šnaideris emigravo į Australiją, kur toliau tobulino savo konstrukciją, jos pagrindu sukūrė modelius su uždara kabina „Baby 3“ ir „Baby 4“.

Didesnėmis serijomis orlaivis taip pat gamintas Švedijoje, Suomijoje, Rumunijoje.

 Lietuvoje 
miniatiūra|Jonas Pyragius sklandytuvo Grunau Baby kabinoje, 1952–1954 m.
miniatiūra|Grunau Baby II LY-ŠARKA krikštynos, Aleksoto aerodromas, 1938 m.
Lietuvos aeroklubas 1934 m. įsigijo „Grunau Baby“ brėžinius, pagal kuriuos 1934–1935 metų žiemą Nidos sklandymo mokykloje pastatytas „Grunau Baby IIa“ modelio sklandytuvas. Orlaivį statė Jonas Pyragius, S. Kontrimas ir Gabrielius Miliūnas. Orlaivis buvo pakrikštytas „Nida“ ir užregistruotas numeriu LY-NIDA.

1935 m. „Nida“, velkama LAK lėktuvo "de Havilland DH.60 „Moth“, kartu su autožyru (malūnsparniu) „Cierva C 30A“ buvo atliktas „Oro traukinio“ pavadinimą gavęs parodomasis aviatorių ryšių stiprinimo skrydis per Baltijos valstybes maršrutu Kaunas-Ryga-Talinas-Helsinkis ir atgal. Sklandytuvą pilotavo ir vizito metu akrobatines figūras juo demonstravo Jonas Pyragius.Oro traukinys, Plieno Sparnai Nr.1 1970 m. Čikaga // Plieno sparnai, iliustracijas parinko ir J. Krygerio pasakojimo el. variantą parengė N. Korbutas 2009. Vėliau „Nida“ dalyvavo daugelyje LAK’o organizuotų aviacijos švenčių ir Tautinės olimpiados sklandymo varžybose 1938 m.

1938 m. pradžioje L. Reimeris pagamino antrąjį lietuvišką „Grunau Baby IIa“ egzempliorių, kuris pavadintas „Šarka“ bei atitinkamai buvo registruotas numeriu LY-ŠARKA. Šis orlaivis taip pat dalyvavo Tautinės olimpiados sklandymo varžybose.

Bent vienas šių sklandytuvų buvo išsaugotas Antrojo Pasaulinio karo metu ir Lietuvoje buvo naudojamas bent iki 1954 m.

1954 m. Austrijoje pagamintą „Grunau Baby IIb" 2022 m. įsigijo Nidos sklandymo mokyklos atkūrimo iniciatorius ir jos vadovas Tomas Kuzmickas. Orlaiviu skraidoma, nuo 2022 m. jis ne kartą buvo demonstruotas aviacijos šventėse.Nikitenka, Denisas, Į Nidą sugrįžo istoriniai sklandytuvai, Vakarų ekspresas, 2022-07-08Nidos aerodrome – aviacijos šventė „Aero Nida`23“: ką bus galima išvysti?, lrt.lt, 2023.09.08Vyks aviacijos šventė „Aero Nida 2024”, Atvira Klaipėda, 2024-09-06

 Variantai 
dešinėje|miniatiūra|Nord 1300, apie 1970 m.miniatiūra|Grunau Baby III miniatiūra|Elliott AP.8 Baby EoN, Nr. LN-GBI, Flyhistorisk Museum, Sola, Norvegijaminiatiūra|Hawkridge Grunau Baby IIB miniatiūra|Motor-Baby modelis miniatiūra|PIK-10 Moottoribaby su traukiančiu propeleriu, naudotas 1949–1965 m.

 ESG 31
 „Baby“ pirmtakas su paprastesniais sparnais
 Baby
 Pirmasis variantas – „ESG31“ su patobulintais sparnais, pagal „Akaflieg Darmstadt“ tyrimų rezultattus
 Baby II

 Baby IIa

 Baby IIb

 Baby III

 Alcatraz
 Brazilijos įmonėje „Laminação Nacional de Metais“ (vėliau - „CAP Companhia Aeronáutica Paulista“ gamintas lokalizuotas variantas. Pagaminta 30 vnt.
 Nord 1300
 Prancūzijos įmonėje „Nord Aviation“ gamintas licencinis variantas
 Elliotts Baby EoN
 Anglijos įmonėje „Elliotts of Newbury“ gamintas licencinis variantas. Vienas išlikęs egzempliorius saugomas muziejuje „Gliding Heritage Centre“
 Slingsby T5
 Anglijos įmonėje „Slingsby Sailplanes“ gamintas licencinis variantas
 Baby 3
 Pokarinė konstrukcija su uždara kabina, sukurta Šnaidreio jam emigravus į Australiją
 Baby 4
 Patobulintas Australijoje gamintas modelis
 Baby V
 Dvivietis modelis, „Baby III“ pagrindu su tandemine kabina ir drobe dengtu iš plieno vamzdžių pagamintu fiuzeliažu
 AB Flygplan Se-102
 Švedijoje gamintas licencinis variantas, skirtas Švedijos karinėms oro pajėgoms
 Hawkridge Grunau Baby
 Anglijoje gamintas licencinis variantas
 TG-27 Grunau Baby
 JAV armijos karinių oro pajėgų (USAAF) 1942 m. pradėtų naudoti trofėjinių „Baby“ pavadinimas
 IFIL-Reghin RG-1
 Rumunijoje gamintas licencinis variantas
 Stiglmeier S.24
 Hermano Stigmajerio (vok. Herman J. Stiglmeier) sukurtas variantas su „Bowlus BA-100 Baby Albatross“ sparnais. Vienas šio tipo orlaivis (Reg. Nr. NX15539) 1942 m. buvo priimtas į JAV Armijos KOP, kodinis pavadinimas „TG-14“ (s/n 42-57183).
 PIK-10 Moottoribaby
 Suomijoje sukurta Grunau Baby II konversija į motosklandytuvą su traukiančiu propeleriu
 Motor-Baby
 Konversija į motosklandytuvą, (vienintelis modelis, Reg. Nr. D-YBIF), varomas 13,2 kW galios dvitakčiu vidaus degimo varikliu „Kroeber M4“, montuotu už centrinės sekcijos ir sukusio stumiantį propelerį. Fiuzeliažo viršutinė galinė danga buvo pašalinta tam, kad būtų galima sudėti propelerį ir sumažinti pasipriešinimą.

 Techniniai duomenys (Baby IIb) 
dešinėje|miniatiūra|Grunau Baby piešinys iš trijų projekcijų
Duomenys iš The World’s Sailplanes: Die Segelflugzeuge der Welt: Les Planeurs du Monde
+RodiklisVertėĮgula1Ilgis6,09 mAukštis1,35 m.Spanomojis13,57 mplotas14,20 m²proilgis13Aerodinaminis profilisGöttingen 535Aerodinaminė kokybė17 (esant 60 km/h greičiui)Svoristuščio170 kgmaksimalus kilimo250 kgGreitisVNE150 km/hvilkimo90 km/hkilimo su išvilktuvu80 km/hmažiausias žemėjimo0,85 m/s (esant 55 km/h greičiui)minimalus45 km/hSparno apkrova17,68 kg/m2

 Literatūra 


 Selinger, Peter F., Stiftung Deutsches Segelflugmuseum Wasserkuppe mit Modellflug, Gersfeld/Rhön 2004, ISBN 3-00-011649-4
 Ramoška, Gytis, Lavinimosi sklandytuvai Grunau-Baby IIa „Nida“ ir „Šarka“, Plieno sparnai: Lietuvos aviacijos istorija 1919–1940.

 Išnašos 

Kategorija:Schneider orlaiviai
Kategorija:Sklandytuvai
Kategorija:Aukštasparniai
Kategorija:Parasolis
Kategorija:Lietuvos aeroklubas
Kategorija:Lietuvos sklandytuvai