Alija

Alija ( – 'kopimas') – žydų repatriacija į Izraelį.Mejeris Šubas. Alija. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2024-12-21.

Šis žodis vartotas jau senovėje, taip įvardijant žydų grįžimą į Izraelį iš Egipto ir Babilonijos, nes geografiniu požiūriu šie kraštai yra žemiau. Į vartoseną terminas grįžo XIX a. 9-ajame dešimtmetyje, atsiradus sionizmo judėjimui, kurio vienas kertinių siekių – atkurti žydų valstybę. XIX a. pab. 99,7 % pasaulio žydų gyveno už Palestinos regiono ribų, šiame regione žydai sudarė 2–5 % gyventojų.

Atsižvelgiant į tai, kiek buvo persikėlėlių, iš kokių kraštų ir dėl kokių priežasčių jie atvyko, 1882–1939 m. išskiriami 5 alijos periodai: 1882–1903 m., 1904–1914 m., 1919–1923 m., 1924–1928 m. ir 1929–1939 m.

Pažeisdami įstatymus, dar 100 000 žydų į tuometinę Jungtinės Karalystės mandatinę Palestinos teritoriją atvyko 1940–1948 m. Masinį pobūdį alija įgavo po Izraelio nepriklausomybės paskelbimo 1948 m. gegužės 14 d. Didžiuma persikėlėlių atvyko iš Šiaurės Afrikos, Artimųjų Rytų, Sovietų Sąjungos (labiausiai 1972–1991 m.). Nuo 1989 m. iš SSRS teritorijos atvyko apie 1,7 mln. žydų ir jų giminaičių.A Half-Century of Jewish Emigration from the Former Soviet Union: Demographic Aspects. Harvard.edu. Nuoroda tikrinta 2024-12-22.

Po 1948 m. į Izraelį persikėlė daugiau nei 3 mln. žydų. 2014 m. duomenimis, Izraelyje ir jo okupuotose teritorijose gyveno apie 42,9 % pasaulio žydų.

 Išnašos 

Kategorija:Migracija
Kategorija:Žydų istorija