Enkaustika

Enkaustika () – tapybos technika, kai paišant pigmentai sumaišomi su vašku. Vaškiniai dažai yra pakaitinami ir tepami teptuku ant sienos arba gruntuoto medinio paviršiaus. Enkaustikos atmaina yra vaškinė tempera, kuriai būdingas spalvų ryškumas ir sodrumas. 

Enkaustika buvo paplitusi Senovės Egipte, Bizantijoje, Romoje, Graikijoje. Jos atmainas aprašė romėnų gamtininkas, filosofas, rašytojas bei istorikas Plinijus Vyresnysis – 2 senoviškas (viena jų skirta tapyti ant dramblio kaulo) ir vieną modernią (laivams dekoruoti). Bizantijoje dažniausiai buvo naudojama ikonoms tapyti. Taip pat buvo naudojama ir Renesanso epochoje italų tapytojo Leonardo da Vinčio ir vokiečių dailininko Johano Frydricho Rafenštaino. 

Žinomiausi enkaustikos pavyzdžiai yra al Fajumo portretai (pavadinti pagal Fajumo miestą Egipte, kuriame rasta gausi antikinių pomirtinių Fajumo portretų kolekcija). Ryškiausias ikonografinis enkaustikos technikos pavyzdys yra Kristus Pantokratorius (VI a.), esantis Šv. Kotrynos vienuolyne.

 Šaltiniai 

Kategorija:Dailės technikos