Gvadalupė (Estremadūra)

Gvadalupė () – miestelis vakarų Ispanijoje, Estremadūroje, Kasereso provincijoje, 90 km į rytus nuo Kasereso, Viljuerkaso kalnuose, šalia Gvadalupės upės ištakų. Miestelis garsėja savo vienuolynu su Švč. Gvadalupės Dievo Motinos atvaizdu. Šis vienuolynas yra vienas svarbiausių religinių ir piligriminių Ispanijos objektų, UNESCO pasaulio paveldo objektas. Vystomas turizmas, prekyba sūriais, aliejais, kaštainiais, kamščiais. Apylinkėse laikomos ožkos.

 Istorija 
Vietovė pavadinta pagal upę, kurios pavadinimas arabiškas – maurų ji vadinta  ir aiškinama, kad greičiausiai reiškė „vilko upė“ (savo ruožtu iš  „vilko“).Materiales para el estudio de la toponimia hispanoárabe: nómina fluvial, Volumen 1 Materiales para el estudio de la toponimia hispanoárabe: nómina fluvial, Elías Terés Sádaba.

Pradžioje čia buvusi nedidelė šventyklėlė. 1337 m. ją aplankė karalius Alfonsas XI ir 1340 m. pastatydino vienuolyną. Nuo 1389 m. jame įsikūrė Šv. Jeronimo ordino brolija, čia pastatė mauriško stiliaus bažnyčią. Gvadalupėje buvo palaidotas karalius Henrikas IV su savo motina Marija Aragoniete. Vėliau prie vienuolyno pristatyta liepsnojančiosios gotikos Šv. Onos koplyčia, gotikinė arkada, kapitulos salė ir biblioteka.

Gvadalupės vienuolynas tapo vienu turtingiausių ir įtakingiausių šalyje. Pasižymėjo savo iškiliais menais. Čia dirbo gabūs vienuoliai miniatiūristai, sidabrakaliai, kalviai. Jų darbai eksponuojami greta meno kūrinių, kuriuos sukūrė Fransiskas de Surbaranas ir Luka Džordanas. 1835 m. vienuolynas buvo sekuliarizuotas, bet 1908 m. atiteko pranciškonams.

 Šaltiniai 

Kategorija:Estremadūros miestai