Postilė

Postilė ( < post illa (verba) 'po tų žodžių') – Biblijos, ypač evangelijų, ištraukų aiškinimo rinkinys arba knyga, sudaryti iš sekmadieniais ir per šventes bažnyčiose skaitomų Šventojo Rašto interpretacijų.

 Istorija 
Nuo XIII a. pamokslų rinkiniai imti vadinti postilėmis, mat paprastai jie būdavo pradedami lotyniškais žodžiais Post illa verba, o Biblijos aiškinimai buvo pavadinti . Pradžioje postilės rašytos lotyniškai, vėliau – ir kitomis kalbomis. Nuo spaudos išradimo iki 1520 m. buvo išleista maždaug 100 postilių. Jos tapo itin populiarios prasidėjus protestantizmui. Pirmosios protestantų postilės – tai M. Liuterio „Kirchen Postille“ (1527) ir G. Oršako „Postyllę polską domowa“ (išspausdinta 1556 m. Karaliaučiuje). Garsėjo šios katalikiškos postilės: Mikalojaus iš Lyros (mirė 1340 m.) „Postilla perpetua“, J. Vujeko „Postila Catholiczna“ (1575) ir L. Gofinė „Handpostille“ (paruošta 1687 m., išspausdinta 1690 m. Maince), netrukus pasirodė šios postilės vertimų į kitas kalbas.

 Lietuvos postilės 
Pirmosios Lietuvos postilės priklauso protestantams: Venclovas Jonas Agripa į lenkų kalbą iš lotynų kalbos išvertė J. Brenco „Postilę“ (1588). 1573–1574 m. Mažojoje Lietuvoje pagal įvairių vertėjų tekstus J. Bylaukis parengė pirmąją (rankraštinę) postilę lietuvių kalba „Išguldymas evangelijų per visus metus“, dar vadinamą Volfenbiutelio postile (nuorašas ranka 1896 m. rastas Vokietijoje, Volfenbiutelio bibliotekoje, 1995 m. ši postilė buvo transkribuota ir išspausdinta Vilniuje, o 2008 m. – Vysbadene). 1591 m. išspausdinta antroji J. Bretkūno „Postila tatai esti Trumpas ir prastas išguldymas evangelijų“ dalis, 1594 m. pasirodė M. Rėjaus „Postilė“. Lietuvių katalikų postilės raidai labai svarbi P. Skargos įtaka.

Diskutuojant religiniais klausimais Lietuvoje labai išpopuliarėjo postilės, supažindinančios su skirtingais krikščionybės doktrinų aiškinimais. M. Daukša iš lenkų kalbos į lietuvių išvertė J. Vujeko mažąją postilę „Postilla catholicka“ (1599), J. Morkūnas išleido nežinomo vertėjo „Postila lietuviška“ (1600). Visomis šiomis postilėmis siekta stiprinti krikščionybės pamatus, suprantamai aiškinti dogmatikos skirtumus, diegti krikščioniškąją dorovę.

Baroko laikotarpiu postilės stilius pasiekė meistriškumą, pastebima pamaldumo formų įvairovė. Vėlesnių laikų pamokslų rinkiniai nevadinami postilėmis, tačiau jų pobūdis toks pats: pavyzdžiui, K. Sirvydo „Punktai sakymų“ (2 d. 1629–1644), S. Minvydo ir J. Božymovskio „Suma, arba trumpas išguldymas evangelijų šventų“ (1653), R. Jasikevičiaus „Pamokslai“ (3 d. 1855–1859) ir kiti rinkiniai.

XVI–XVII a. postilės, ypač J. Bretkūno, M. Daukšos, M. Sirvydo, padarė įtaką bendrinės lietuvių kalbos ir lietuvių literatūros stiliaus susidarymui ir raidai.

 Išnašos 

Kategorija:Krikščionių liturgija
Kategorija:Biblija
Kategorija:Literatūros žanrai