Smolensko apgultis (1404 m. vasara)

Smolensko apsiaustis 1404 m. vasarą – 1404 m. gegužės – birželio mėn. vykęs sėkmingas Vytauto vadovaujamos LDK kariuomenės mėginimas užimti Smolensko kunigaikštystės centrą – Smolensko miestą, Lietuvos didžiosios kunigaikštystės ir Smolensko kunigaikštystės karinių pajėgų susidūrimas, pasibaigęs Smolensko miesto užėmimu ir Smolensko kunigaikštystės likvidavimu.

 Priešistorė 
XIV amžiaus pabaigoje Smolensko kunigaikštystė tapo Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės ekspansinės politikos objektu. Smolensko galimybes priešintis sumažino pralaimėjimas Vichros mūšyje ir 1387 m. maro epidemija. 1395 m. Vytautas tarpininkavo Smolensko kunigaikščių ginče, tačiau pasinaudojęs jų nesutarimais, pats užėmė Smolenską. Ši pergalė nereiškė Smolensko kunigaikštystės pabaigos, Vytautas tik paskyrė naują kunigaikštystės valdovą – Briansko kunigaikštį Romaną Michailovičių.

1399 m. Lietuvos kariuomenei Vorsklos mūšyje pralaimėjus Aukso Ordai, Vytauto padėtis ėmė silpti. 1392 m. į Riazanės žemę pabėgęs Smolensko kunigaikštis Jurijus Svatoslavičius su savo uošvio Olego Riazaniečio ) kariuomene, taip pat Pronsko, Muromo ir Kozelsko kunigaikštysčių būriais 1401 m. rugpjūtį užpuolė Smolenską.

Nors nemaža dalis Smolensko gyventojų buvo už Vytauto valdžią, kita dalis pasinaudojo proga atsikratyti „netikėlių lenkų“ priespaudos – ši sąvoka reiškė lenkų kilmės katalikų kunigus, itin aktyviai mieste vykdžiusius misionierišką veiklą. Miestiečiai be mūšio atvėrė vartus savo „tėvui“ Jurijui Sviatoslavičiui. Pastarasis, užėmęs miestą, nužudė Vytauto paskirtą vietininką kunigaikštį Romaną ir daugelį Lietuvos valdžios šalininkų, taip pat į kalėjimą uždarė visus Lietuvos atsiųstus valdininkus. 1401 m. Vytautas surengė žygį į Smolenską ir „su visomis Lietuvos jėgomis“ ir bandė jį užimti. Maždaug keturias savaites išbuvęs netoli Smolensko, Vytautas sudarė taiką su Jurijumi „senuoju būdu“ ir pasitraukė. Atsitraukus lietuvių pajėgoms miestiečių večė ir kunigaikštis griežtai nubaudė vietos bajorus, kurie apgulties metu reiškė ištikimybę Lietuvos didžiajam kunigaikščiui ir ragino pasiduoti.

1403 m. mirus Olegui Riazaniečiui Jurijaus Sviatoslavičiaus padėtis komplikavosi. Pasinaudojęs taika su Kryžiuočių oridnu ir savo žento Maskvos didžiojo kunigaikščio Vasilijaus I neutralumu,, p. 13. Vytautas 1403 m. prieš Smolenską pasiuntė Lengvenio vadovaujamas pajėgas. Pastarąjam nepavyko užimti Smolensko, tačiau pavyko užimti Viazmą. 1404 m. vasarį Vytauto pajėgos pasiekė Smolenską, tačiau po septynių savaičių apsiausties atsitraukė. Matydamas, kad miesto paimti lengvai nepavyks ir norėdamas išvengti dėl artėjančio pavasario pražliugsiančių kelių, per Velykas Vytautas įsakė atsitraukti., p. 10.

 1404 m. vasaros kampanija 
Lietuvos kariuomenės atsitraukimas nereiškė, kad Vytautas atsisakė planų susigražinti Smolenską. Tų pačių metų pavasarį, kunigaikščiui Jurijui išvykus į Maskvą prašyti Vasilijaus I paramos, prolietuviški Smolensko bajorai pranešė Vytautui apie be valdovo likusiį miestą. Vytautas, pasinaudojęs Vasilijaus I delsimu duoti atsakymą dėl pagalbos, surengė naują karinę operaciją, gegužės mėn. vėl apsiautė Smolenską.

Apsiaustis truko daugiau nei mėnesį. Kronikose nurodoma, jog mūšyje buvo naudojama artilerija. Praradę viltį sulaukti kunigaikščio Jurijaus ir Maskvos kariuomenės pagalbos, miestiečiai birželio 26 d. atidarė miesto vartus ir pasidavė.

 Pasekmės 
Užėmęs miestą Vytautas nusprendė likviduoti Smolensko kunigaikštystę. Smolensko žemės buvo prijungtos prie Lietuvos ir gavo vaivadijos statusą. Smolenskas Lietuvos sudėtyje išbuvo 110 m., kol po trijų apsiausčių jį užėmė Maskvos kariuomenė.

Vasilijus I apkaltino Jurijų Sviatoslavičių neva miestas pasidavė jo nurodymu;, p. 14. kaltinamas išdavyste pastarasis pabėgo į Didįjį Naugardą. Vytautas, persekiodamas Jurijų, paskelbė karą jį priėmusiai Didžiojo Naugardo respublikai ir jos sajungininkei Pskovo respublikai. Lietuvos pajėgos jau 1405 m. įsiveržė į Pskovo žemę ir sugriovė Koložės tvirtovę. Išsigandęs galimybės, kad Lietuva užims šiaurines Rusios kunigaikštystes, Vasilijus I 1406 m. nutraukė taiką ir paskelbė karą Lietuvai. Tai tapo 1406–1408 m. Maskvos – Lietuvos karo pradžia.

 Literatūra 

 Кром М. М. Меж Русью и Литвой. Пограничные земли в системе русско-литовских отношений конца XV – первой трети XVI в. – 2-е изд., исправ. и доп. – М.: Квадрига; Объединенная редакция МВД России, 2010. – 320 с.


 Išnašos 

Kategorija:LDK mūšiai
Kategorija:Smolenskas
Kategorija:Mūšiai Rusijos teritorijoje
Kategorija:1404 metai