Lietuvos laikinosios vyriausybės komisija

Lietuvos laikinosios vyriausybės komisija (, ) – laikinoji Lietuvos administracinė institucija, įsteigta prancūzmečiu 1812 m. liepos mėnesį. Ji buvo įkurta Prancūzijos imperatoriaus Napoleono Bonaparto įsakymu po to, kai jo Didžioji armija per 1812 m. įsiveržimą į Rusiją užėmė buvusios Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės žemes.

1812 m. liepos 14 d. Lietuvos laikinosios vyriausybės komisija oficialiai prisijungė prie Lenkijos karalystės generalinės konfederacijos.

 Komitetai 
Iš viso įkurti 7 komitetai:

 Finansų (K. Prozoras)
 Karo (A. Sapiega, A. Tyzenhauzas)
 Maisto ir magazinų (S. Soltanas)
 Policijos (J. Sierakauskas)
 Švietimo ir religijos (J. Sniadeckis)
 Teisingumo (P. Jelskis)
 Vidaus reikalų (A. Potockis)

 Istorija 
Komisija įsteigta 1812 m. liepos 1 d. Napoleono įsakymu. Jos pagrindinės užduotys buvo Lietuvos kariuomenės kūrimas ir Napoleono kariuomenės aprūpinimas. Buvusios Vilniaus, Gardino, Minsko ir Balstogės regionų teritorijos buvo priskirtos Lietuvos laikinosios vyriausybės komisijos jurisdikcijai.

Lietuvos laikinoji vyriausybė iš pradžių neturėjo jokių ryšių su Lenkija.

Sukurta karinio-administracinio valstybės valdymo sistema. Napoleono administracijos organai daugiausia rūpinosi ginkluotų formuočių organizavimu, karių aprūpinimu ir lėšų rinkimu.

Komisiją prižiūrėti buvo pavesta prancūzų komisarui Louis Pierre Édouard Bignon, tačiau faktinę valdžią turėjo olandų generolas Dirk van Hogendorp, buvęs Javos gubernatorius, kuris buvo paskirtas Vilniaus gubernatoriumi.

Napoleonas, priešingai nei tikėjosi Lenkijos karalystės generalinė konfederacija, neatkūrė Lenkijos valstybingumo buvusiose Abiejų Tautų Respublikos žemėse. Užkariautose teritorijose jis tik įsteigė laikinąją administraciją, taip išvengdamas galutinių sprendimų, kol toliau užkariaus Rusiją.

1812 m. liepos 11 d. į Vilnių išsiųstas Juzefas Vybickis su Generalinės konfederacijos tarybos delegacija nesėkmingai bandė pasiekti, kad imperatorius paskelbtų apie Lenkijos karalystės atkūrimą, įskaitant teritorijas, kurios buvo aneksuotos per ATR padalijimus. Napoleonas taip pat atsisakė prijungti lietuvių karinius dalinius prie lenkų karinių dalinių.dešinėje|miniatiūra|Vienas komisijos prezidentų – Stanislovas Soltanas.

Tik 1812 m. liepos 14 d. komisija oficialiai prisijungė prie Lenkijos karalystės generalinės konfederacijos ir sukūrė Lenkijos karalystę. 1812 m. pabaigoje Rusijos kariuomenei įsiveržus į Lietuvos teritoriją, Lietuvos laikinosios vyriausybės komisija veikė už Lietuvos ribų, kol galiausiai buvo išformuota.

 Prezidentai 
miniatiūra|259x259px|Lietuvos laikinosios vyriausybės komisijos valdomi departamentai.
 Juozapas Sierakauskas (1812 m. liepos 1 d. – 1812 m. liepos 18 d.)
 Stanislovas Soltanas (1812 m. liepos 18 d. – 1812 m. rugpjūčio 24 d.)
 Dirkas van Hogendorpas (1812 m. rugpjūčio 24 d. – 1812 m. rugsėjo mėn.)
 Stanislovas Soltanas (1812 m. rugsėjo mėn. – 1813 m. balandžio 30 d.)

Generalinis sekretorius: Ignacas Kosakauskas.

 Komisijos nariai 

 Karolis Prozoras
 Aleksandras Antonijus Sapiega
 Antanas Tyzenhauzas
 Janas Sniadeckis
 Aleksandras Potockis
 Pranciškus Jelskis
 Louis Pierre Édouard Bignon

 Išnašos 

 Šaltiniai 

 Janusz Iwaszkiewicz, Litwa w roku 1812, Warsaw, 1912.
 Marian Kukiel, Wojna 1812 roku, Kraków, 1937.
 A. Rembowski, "Konfederacja Generalna i pospolite ruszenie w roku 1812", Biblioteka Warszawska, vol. 1, 1896, fascicle 3, pp. 478–514; vol. 2, 1896, fascicle 1, pp. 67–86.
 Władysław Zajewski, Józef Wybicki, Warsaw, 1983.
БЕЛАРУСЬ І НАПАЛЕОН: 200 ГАДОЎ Міхась ГАЛДЗЕНКОЎ "Аналітычная газэта «Сакрэтныя дасьледаваньні»

Kategorija:Lietuvos istorija (1795-1918 m.)
Kategorija:Napoleonmetis