Antiklinorijus

Antiklinorijus (iš anti… ir  – 'lenkiu' + oros – 'kalnas') – stambus ir sudėtingas išlenktas Žemės plutos geologinis darinys, kurį sudaro daug besikaitaliojančių raukšlių (antiklinų, sinklinų). Jos suformuoja vieną bendrą antiklinos tipo pakilumą, kurios didelis spindulys. Dariniui būdinga pailga forma, nedideli sparnų polinkio kampai.

Antiklinorijai susiformuoja geosinklinose, kai Žemės pluta ilgą laiką kyla ir raukšlėjasi. Dažniausiai nemažą plotą (keletą šimtų kilometrų) užimanti antiklininė smulkių raukšlių virtinės išgauba paviršiaus reljefe suformuoja kalnagūbrius (tarp jų Didysis Kaukazo kalnagūbris, Uraltau, Tarbagatajus).A. Solovjovas, G. Karpovas (1987). Fizinės geografijos žodynas-žinynas, Kaunas: Šviesa, p. 10-11.

Šios geologinės struktūros raukšlės šlaituose pereina į stūmius ir antstūmius. Raukšlių ašinių plokštumų išsidėstymas primena vėduoklę.Antiklinorijus. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2025-01-19. Didelių magmos intruzijų pasitaiko vidurinėse dalyse. Seniausios uolienos paviršiuje atsiveria ties antiklinorijaus ašimi, o šonuose jos jaunesnės (šalimais esančiuose sinklinorijuose paviršiuje atsiveria jaunesnės ir ne tokios metamorfizuotos uolienos).

 Išnašos 

Kategorija:Geomorfologija