Arkties nacionalinis laukinės gamtos draustinis

Arkties nacionalinis laukinės gamtos draustinis () – saugoma gamtos teritorija Jungtinėse Amerikos Valstijose, šiaurės rytų Aliaskoje, šiaurėje siekia Arkties vandenyną (Boforto jūrą), rytuose ribojasi su Kanada. Įkurtas 1960 m., išplėstas su nauju statusu 1980 m. Pradinis plotas siekė 36 tūkst. km², vėliau išplėstas iki 78 tūkst. km². Teritorija administruojama iš Ferbankso.

Tai viena didžiausių neleistų gamtos teritorijų Šiaurės Amerikoje. Kanadoje (Jukono teritorijoje) ribojasi su Ivaviko ir Vuntuto nacionaliniais parkais. Didžiąją dalį draustinio užima Brukso kalnų rytinė dalis, besidriekianti iš rytų į vakarus ir sudaranti vandenskyrą. Viršūnės iškyla į 2590–2740 m aukštį. Šiaurėje kalnų šlaitai nusileidžia į pakrantės žemumą. Iš pietvakarių į pietryčius draustinį kerta Jukono intakas Porkjupainas su savo intakais Kolinu, Šindžeku ir kitais. Į šiaurę (Arkties vandenyną) draustinio šiaurės vakarine riba teka Kaningo upė.

Arkties nacionalinis laukinės gamtos draustinis apima įvairias gamtines zonas – aukštikalnėse būdinga kalnų tundra su žolynais, žemais krūmynais ir viržynais. Pietiniuose kalnų šlaituose miškatundrė pereina į spygliuočių miškus, kur vyrauja įvairūs spygliuočiai medžiai, drebulės ir beržai. Šiaurinėje lygumoje kalnų tundra pereina į arktinę tundrą. Čia būdingas amžinojo įšalo suformuotas kraštovaizdis su didelėmis šlapynėmis, pasirodančiomis vasaros metu, menkais krūmais, neūžaugomis medžiais, samanomis ir kerpėmis, viksviniais augalais, laukinėmis gėlėmis. Siaurai pakrantės juostai būdingos lagūnos, druskingos maršos, barjerinės salos, o aplinkiniai vandenys didžiąją metų dalį sukaustyti ledų.

Draustinyje gyvena apie 50 žinduolių rūšių: avijaučiai, briedžiai, vilkai, rudosios ir poliarinės lapės, juodieji ir rudieji lokiai, kalnuose – Dalio avinai, baltieji kiškiai, kirstukai, kiaunės, ūdros, įvairūs graužikai – bebrai, švilpikai, lemingai, pelėnai; šiaurinėje pakrantėje yra baltųjų lokių, ruonių, rudenį pakrantėse pasirodo banginiai. Vyksta didelės šiaurinių elnių migracijos. Taip pat pastebėta apie 200 paukščių rūšių, tačiau tik nedidelė dalis (pelėdos, geniai, žvyrės) gyvena nuolat. Vasaromis perėti atskrenta gausūs vandens paukščių būriai – žąsys, antys, narai; taip pat pakrančių paukščiai (jūršarkės, tilvikai, kirai, žuvėdros) ir plėšrieji paukščiai (vanagai, baltagalviai ereliai, sakalai). Daug migruojančių rūšių retos arba atsitiktinės. Vandens telkiniuose plaukioja arktiniai kiršliai, įvairios lašišinės žuvys, įskaitant kamčiatkines palijas. Vasaromis pakyla spiečiai uodų ir sparvų.

Porkjupaino baseine nuo seno gyvena indėnų atapaskų tauta kačinai, besiverčianti daugiausia elnininkyste. Pagrindinė jų gyvenvietė – Arktik Vilidžas – yra draustinio pietuose. Šiaurinėje pakrantėje gyvena inuitai, besiverčiantys daugiausia medžiokle. Jų svarbiausia gyvenvietė Kaktovikas įsikūrusi barjerinėje pakrantės saloje. Teritorijoje kelių nėra, turistai atkeliauja daugiausia nedideliais lėktuvais, kurie gali nutūpti ant pakilimo takų arba ežerų. Be to, vakaruose prieina Daltono plento atšaka. Populiarios atrakcijos – plaukimas pripučiamais plaustais, žygiai po laukinę gamtą ir stovyklavimas, baltųjų lokių stebėjimas, žūklė, medžioklė.

1969 m. Prudhou įlankoje rasta naftos (120 km nuo draustinio). Įtarta, kad naftos telkinių gali būti ir draustinyje. Pagal 1971 m. aktą, JAV čiabuviai įgijo teisę savo gentines žemes parduoti privačiomis įmonėms. Kačinai to daryti nesutiko, o inuitai savo pakrantėje 6075 km² sritį išskyrė naftos gavybai. Dėl šios teritorijos likimo vyko aršūs debatai, tačiau Kongresas pradėti gavybą leidimo nesuteikė.

 Šaltiniai 

Kategorija:Aliaskos saugomos teritorijos