Kuko kalno nacionalinis parkas

Kuko kalno (Aorakio) nacionalinis parkas () – saugoma gamtos teritorija Naujojoje Zelandijoje, Pietų salos vidurio vakarinėje dalyje, Kenterberio regione. Įkurtas 1953 m. Parkas patenka į UNESCO pasaulio paveldo objektą – Te Vahipounamu.

Parkas vakaruose ribojasi su Vestlando nacionaliniu parku. Tęsiasi 65 km sulig pagrindiniu Pietų Alpių kalnagūbriu. Parke iškilusios 27 viršūnės, viršijančios 3000 m aukštį; tarp jų – aukščiausias šalyje Kuko (Aorakio) kalnas (3754 m). Tarp kalnų plyti slėniai, šlaitais leidžiasi ledynai.

Daugiau, negu trečdalį parko ploto sudaro ledynai ir sniegynai. Pagrindinės upės – Tasmanas, Godlis ir Merčisonas. Jos išteka iš tokių pat pavadinimų ledynų. Šlaituose auga notofagai, varpinių žolynai, alpiniai krūmokšniai, olearijos, Plagianthus, lapšakiai. Būdingi paukščiai – kėjos, uolinės pitos (Xenicus gilviventris), Naujosios Zelandijos sakalai, balandžiai, viršuodegės (Rhipidura), australiniai spygliasnapiniai ir kiti. Yra invazinių žinduolių – tauriųjų elnių, gemzių, tarų, sulaukėjusių kačių.

Populiarus laipiojimas uolomis, slidinėjimas, medžioklė, žygiavimas.

 Šaltiniai 

Kategorija:Naujosios Zelandijos nacionaliniai parkai