Tarptautinė kalba

Tarptautinė kalba – geografiškai plačiai paplitusi kalba, leidžianti bendrauti skirtingų kalbų vartotojams. Šis terminas taip pat taikomas tarptautinėms pagalbinėms kalboms.

Anglų kalba iš tarptautinių kalbų turi daugiausia vartotojų, o kai kuriais atvejais ji yra vienintelė tarptautinė kalba. Kitos galimos tarptautinės kalbos – arabų, prancūzų, rusų ir ispanų, nors aiškaus akademinio sutarimo šiuo klausimu nėra. Kai kurie autoriai mano, jog lotynų kalba anksčiau buvo tarptautinė.

 Sąvoka 
Siūlomi įvairūs tarptautinės kalbos apibrėžimai; nėra visuotinai sutarta, kuris geriausias.

Pasak vieno apibrėžimo, pasiūlyto Kongo kalbininko Salikoko Mufvenės, tai yra „kalbos, kuriomis kaip gimtosiomis arba kaip lingua franca už savo tėvynės ribų šneka taip pat ir žmonės, su jomis nesusiję tautiniu arba nacionaliniu pagrindu.“ Kalbininkas Mohamedas Benraba „tarptautine kalba“ laiko tai, ką savo pasaulio kalbų sistemoje olandų sociologas Abramas de Svanas vadina „supercentrėmis kalbomis“. Ispanų sociolingvistė Klarė Mar Molinero nurodo daugybę su demografija, požiūriu į kalbą ir su politika, teise, ekonomika, mokslu, technologijomis, akademinėmis, švietimo ir kultūros sritimis susijusių išmėginimų, kuriuos kalba turi atlaikyti.

Anot vokiečių sociolingvisto Ulricho Amono, buvimą tarptautine kalba lemia jos galima „globali funkcija“, t. y. jos vartojimas bendraujant globaliai, tiksliau, tarp žmonių, kuriems ji nėra gimtoji, taip pat tada, kai tokia kalba vartojama kaip lingua franca, t. y. ja bendraujama tuomet, kai nė vienam kalbos vartotojui ji nėra gimtoji, ir šis veiksnys svarbiausias. Amonas įvardija daugybę globalumo rodiklių, t. y. veiksnių, naudingų nustatant, kiek tam tikra kalba laikytina tarptautine. Pagrindinis šių rodiklių yra negimtakalbių skaičius. Kitas rodiklis – gimtakalbių skaičius, kuris, nors pats savaime nėra globalumo kriterijus, tačiau yra empiriškai teigiamai su juo susijęs ir gali netiesiogiai prisidėti prie kalbos patrauklumo. Kiti galimi rodikliai – ekonominė galia (matuojama kaip gimtakalbių BVP), tą kalbą vartojančių kaip oficialiąją šalių skaičius, taip pat šių šalių geografinis pasiskirstymas, vartojimas tarptautiniame versle ir dažnumas mokslinėse publikacijose.

Kartais „tarptautinėmis kalbomis“ vadinamos dirbtinės tarptautinės pagalbinės kalbos, pavyzdžiui, esperanto.

 Galimi pavyzdžiai 

 Arabų kalba 
Salikokas Mufvenė arabų kalbą apibūdina kaip tarptautinę, nors dėl riboto kaip lingua franca vartojimo ji nusileidžia anglų ir prancūzų kalboms, priklauso antram lygiui, tačiau viso pasaulio musulmonų bendruomenėse arabų kalba yra liturginė. Mohamedas Benraba kritikuoja šį argumentą ir rašo, kad „Korano eilių mokymasis jas iškalant ir jų deklamavimas kasdienėse maldose nebūtinai išmoko šnekamosios kalbos“, tačiau vis dėlto arabų kalbą priskiria prie tarptautinių, nes ji de Svano pasaulio kalbų sistemoje laikoma supercentre kalba.

 Anglų kalba 
Akademinis sutarimas tas, kad anglų kalba yra tarptautinė, o kai kurie autoriai, pavyzdžiui, britų kalbininkai Deividas Kristalas ir Deividas Gredolas netgi teigia, kad ji yra vienintelė tarptautinė. Vis dėlto besilaikantys pliuralistinio požiūrio autoriai mano, kad anglų kalba užima unikalią vietą kaip svarbiausia tarptautinė kalba; pavyzdžiui, Abramo de Svano pasaulio kalbų sistemoje anglų kalba yra vienintelė aukščiausią hierarchijos vietą užimanti kalba: ji hipercentrė. Pasak vokiečių sociolingvisto Ulricho Amono, „iš esmės nėra aprašyto parametro arba tarptautinės ar globalaus rango kalbos rodiklio, kurį pritaikius dabartinėms pasaulio kalboms anglų kalba neiškiltų į pirmąją vietą.“ Amono ir Mufvenės teigimu, anglų kalba, kaip pagrindinė pasaulyje, išsiskiria tuo, kad ji vartojama kaip lingua franca, o Kristalas daugiausia dėmesio skiria jos geografiniam išplitimui.

 Prancūzų kalba 
Pasaulinėje kalbų sistemoje prancūzų kalba įvardijama kaip tarptautinė, nes ji supercentrė, o Salikokas Mufvenė šią kalbą laiko su Prancūzija nei etniškai, nei valstybiškai nesusijusių ir ne Prancūzijoje gyvenančių žmonių lingua franca arba šnekamąja kalba.

 Lotynų kalba 
Dalies autorių manymu, lotynų kalba anksčiau buvusi tarptautine kalba.

 Rusų kalba 
Svano pasaulio kalbų sistemoje rusų kalba pripažįstama tarptautine, nes ji supercentrė, o Salikokas Mufvenė ją įvardija kaip tarptautinę, nes ji vartojama kaip šnekamoji arba lingua franca už Rusijos ribų ne rusų tautybės žmonių.

 Ispanų kalba 
Svano pasaulio kalbų sistemoje ispanų kalba priskiriama tarptautinėms, nes ji supercentrė, taip pat ir vokiečių sociolingvistas Ulrichas Amonas ją vertina kaip tarptautinę, nes pasaulyje ja plačiai kalbama kaip užsienio kalba. Kadangi ispanų kalbą vartoja nei etniškai, nei valstybiškai su Ispanija nesusiję žmonės už jos ribų, Salikokas Mufvenė šią kalbą irgi laiko tarptautine, nors dėl riboto jos, kaip lingua franca, vartojimo ši kalba eina po anglų ir prancūzų kalbų.

 Išnašos 

Kategorija:Kalba