Meksikos ispanų kalba

Meksikos ispanų kalba () – ispanų kalbos atmaina, vartojama Meksikoje bei meksikiečių diasporos kitose šalyse. Tai daugiausia vartotojų turinti ispanų kalbos tarmė – beveik 94 % Meksikos gyventojų (~120 mln.) tai gimtoji kalba, dar beveik 5,5 % ja šneka kaip antrąja kalba.

Meksikos ispanų kalba gausiai vartojama meksikiečių diasporos, gyvenančios Jungtinėse Amerikos Valstijose. Tuo tarpu Meksikos Čiapaso valstijoje vartojama atmaina artimesnė Centrinės Amerikos ispanų kalbai.Torres Garca, Alejandro A. (2014). „¿Voseo en México?: Breve perspectiva del voseo en Chiapas“ Savitos yra Meksikos Karibų jūros pakrantės ir Jukatano pusiasalio šnektos. Iš viso Meksikoje išskiriama 10 šnektų: šiaurės rytų, šiaurės vakarų, Kalifornijos pusiasalio, vakarų, Abachenjo, vidurio, pietų, pakrantės, Čiapaso, Jukatano.

 Pagrindiniai bruožai 
Fonetiniai:
 gausus junginių ts [t͡s] ir tl [t͡ɬ] vartojimas, atsiradęs dėl nahuatlių ir kitų indėnų kalbų įtakų; tokiuose junginiuose abu priebalsiai tariami aiškiai, net jei jie yra ne vietinės kilmės, pvz., žodis Atlántico („Atlantas“) tariamas pilnai išreiškiant tl, tuo tarpu Ispanijoje tarimas suduslėja į [aðˈlantiko];„División silábica y ortográfica de palabras con „tl““. Real Académia Española 
 garso [ʃ] (š) vartojimas, kuris nebūdingas daugeliui kitų ispanų tarmių; šis garsas sutinkamas indėniškos kilmės žodžiuose ir užrašomas raide x, pvz., Xola [ˈʃola], Xochimilco [ʃoːtʃiˈmiːlko]. Be to, raidė x gali būti tariama kaip [x] (ks), pvz., México [mexiko]. Dalyje pietinių ir Karibų tarmių garsas [x] tariamas kaip [h], pvz., [ˈmehiko];
 kaip ir kitose Lotynų Amerikos tarmėse ispaniškas garsas [θ] tampa [s], o ll ir y tariami kaip [ʝ] (vietomis, ypač Mičoakane, šis garsas tampa aproksimantu arba netariamas visai);
 daug kur, ypač centrinėje Meksikoje, paplitęs garso [s] žodžio gale numetimas, taip pat prieš garsus [r] ir [l];
 junginys [bw] daug kur, ypač kaimiškose vietovėse, tariamas kaip [gw], pvz., abuelo arba bueno išvirsta į agüelo ir güeno;
 vidurio Meksikoje dažnai numetami nekirčiuoti vidiniai balsiai, ypač, einantys prieš garsą [s].Canfield, D[elos] Lincoln (1981). Spanish Pronunciation in the Americas. Chicago: University of Chicago Press.
Morfologiniai:
 Centrinėje Meksikoje labai gausiai vartojami deminutyvai;
 kaimiškose vietovėse neretai vartojamos kitokios gramatinės veiksmažodžių formos, pvz., creigo („tikiu“) vietoje creo, váyamos („einame“) vietoje vayamos, cantaríanos („dainuotume“) vietoje cantaríamos;
Sintaksiniai:
 junginiuose su hasta que („iki kol“) praleidžiama dalelytė no („ne“); pvz., Hasta que me tomé la pastilla se me quitó el dolor („kol neišgėriau tabletės, skausmas nepradėjo“);Mackenzie, Ian (1999–2020). „Mexican Spanish“. The Linguistics of Spanish.
Leksiniai:
 Meksikos ispanų kalboje likę nemažai žodžių, kurie Ispanijoje virtę archaizmais arba vartojami kitomis reikšmėmis (pvz., durazno „persikas“, chavo „berniūkštis“, camión „autobusas“, bronco „laukinis, grynas“);
 saviti žargonizmai: pvz., ¿Qué onda? "kas gero? " (pažodžiui, "kokia banga? "), padre „geras, kietas“ (pažodžiui, „tėvas“), mamón „mulkis“ (pažodžiui, „čiulpikas, pienburnis“);
 gausu skolinių iš indėnų kalbų, ypač, nahuatlių; dalis jų patekę į kitas ispanų tarmes ar tapę tarptautiniais žodžiais, tačiau kiti likę kaip regioniniais, pvz., guajolote „kalakutas“, jitomate „raudonas pomidoras“, popote „šiaudelis“; taip pat įvairūs žargoniniai, niekinamieji, gatvės kalbos žodžiai, pvz., escuincle „vaikiščias“, chichis „papai“ ir kt.
 dėl didelės JAV įtakos Meksikos tarmėje gausu anglicizmų: be kitose ispanų tarmėse dažnų anglicizmų, tokių kaip sándwich „sumuštinis“, filmar „filmuoti“, cheque „čekis“, vartojami ir tik Meksikai būdingi checar „tikrinti“, overol „iš viso“, réferi „arbitras“ ir kt.Carrizales, Katie Suzanne; Tinoco, Elsa Marisol Olmos (2016). „LA INFLUENCIA DEL INGLÉS EN EL ESPAÑOL DE MÉXICO“. Jóvenes en la Ciencia. 2 (1): 1757–1762.

 Šaltiniai 

Kategorija:Ispanų kalba
Kategorija:Meksika