La Manča

La Manča () – plynaukštė ir regionas Ispanijoje, Naujosios Kastilijos rytuose, Kastilijos ir La Mančos regione. Apima Albasetės, Kuenkos, Siudad Realio ir Toledo provincijas. Tęsiasi tarp Toledo kalnų ir vakarinių Kuenkos kalvų pašlaičių; iš šiaurės riboja La Alkarijos kraštas, iš pietų – Siera Morenos kalnai.

Būdingas aukštis 700–1000 m. Plynaukštė susidariusi iš nuosėdinių uolienų, daugiausia klinties, būdingi karstiniai reiškiniai. Per La Mančą teka Chukaras, Gvadiana, yra druskingų ežerų (Ruideros ežerai, paskelbti biosferos rezervatu, Alkasaro ežeras). Yra Tablas de Daimielio nacionalinis parkas. Klimatas subtropinis žemyninis. Būdingi garigos ir tamiliarų sąžalynai.

La Manča garsėja kaip pagrindinis Ispanijos vynininkystės regionas ir viena pagrindinių vyno gamybos sričių pasaulyje. Taip pat auginami javai, alyvmedžiai, migdolai, vilnamedžiai, saulėgrąžos, renkamas šafranas. Veisiamos avys, gaminamas tradicinis mančego sūris. Turizmas. Krašte išlikę daug pilių, būdingi tipiniai La Mančos vėjo malūnai (daugiausia apie Konsuegrą).

La Mančos pavadinimas kildinamas iš  „dykra, sausa žemė“ (plg. tą patį reiškia Almansos miesto vardas). Viduramžiais šios žemės buvo tarpinė sritis tarp krikščionių ir musulmonų teritorijų. Iki XVI a. vakarinė krašto dalis vadinta Aragono La Manča, o vakarinė – tiesiog La Manča. Vėliau pradėta skirstyti į Aukštutinę ir Žemutinę La Mančą. Šis kraštas vaizduojamas XVII a. pr. Migelio de Servanteso romane apie Don Kichotą.

 Šaltiniai 

Kategorija:Ispanijos geografija
Kategorija:Europos plynaukštės ir plokščiakalniai