Vlada Folinaitė

Vlada (Vladislava) Folinaitė (1884 m. spalio 23 d. Lieplaukėje – 1953 m. kovo 25 d. Telšiuose) – poetė, literatė, humoristė.Lietuviškoji enciklopedija. T. 8, Kaunas: Spaudos fondas, 1940, p. 394.

 Biografija 
Augo felčerio Juozapo ir Filomenos Folinų (rus. Фейлиновъ) šeimoje (iš viso keturios dukros ir sūnus). Buvo trečioji duktė. Baigė Lieplaukės pradžios mokyklą. Kadangi šeima vertėsi sunkiai, tęsti mokslų negalėjo (artimiausios gimnazijos buvo Šiauliuose ir Palangoje). Su šeima įsikūrusi Telšiuose, pradėjo dirbti. Vargonininkas ją dėl aiškaus braižo samdė perrašinėti metrikus. Mieste atsiradus degtinės monopolio pilstytuvei su 100 darbininkų (tuo metu tai buvo vienintelė Telšių įmonė), V. Folinaitė įsidarbino butelių plovėja. Pradirbusi keletą metų, persikėlė į Kijevą pas gimines.

Tam tikrą laiką dar mokėsi privačiai, vildamasi rasti labiau sau prideramą darbą arba ištekėti. Matydama, kad svajonėms nelemta išsipildyti, netrukus prieš Pirmąjį pasaulinį karą sugrįžo į Telšius, kur notaro Bakkadorovo raštinėje dirbo raštininke. Baimindamasi karo, 1915 m. iš pradžių planavo persikelti gilyn į Rusijos imperiją, tačiau apsistojo Vilniuje, dirbo Lietuvos karo pabėgėliams šelpti komiteto raštinėje.

Paskui, kai Lietuvos vyriausybė persikėlė į Kauną, apsistojo šiame mieste, per Steigiamojo Seimo kadenciją dirbo Seimo sekretoriate. Vėliau dar sykį grįžo į Telšius, kur notaro Mitkevičiaus raštinėje dirbo mašininke, po to registratore, sekretore Telšių apskrities viršininko raštinėje. Teigiama, kad besklaidydama raštinės bylas užsikrėtė tuberkulioze, nuo kurios mirė ankstesnis darbuotojas. Trejetą metų gydėsi Kauno sanatorijoje (apmokėjo valstybė). Sveikatai truputį pasitaisius, 1935 m. išėjo į pensiją. Gyveno pas sesers Elenos vyrą, Telšių kultūros veikėją Feliksą Milevičių.

Palaidota šeimos kapavietėje. Telšių senosiose kapinėse pastatytame antkapiniame paminkle padarytas įrašas (greta sesers Elenos Milevičienės): „Žemaičių krašto poetė Vladislava Folinaitė. 1884-1953“.Vladislava Folinaitė. 1884-1953 cemety.lt

 Kūryba 
Literatūrinius gabumus paveldėjusi iš motinos, eiliuoti pradėjo jauname amžiuje. Rašytojai rūpėjo aprašyti ne tik asmeninius išgyvenimus, bet ir įvairius visuomeninio gyvenimo bei politikos klausimus. Gausiai reiškėsi vietos spaudoje, kaip antai laikraščiuose „Žemaitis“, „Žemaičių balsas“, be to, Amerikos lietuvių spaudoje. Kūrė feljetonus, satyrinius eilėraščius, kronikos žinias, straipsnius. Didžiumos specialaus satyrinio „Žemaičio“ priedo „Telšių Pliumpis“ turinio autorė būdavo būtent V. Folinaitė. Savo satyra rašytoja kandžiai pašiepdavo tuometinius visuomenės ir valdžios atstovus, dvasininkus. Tarp V. Folinaitės slapyvardžių: Vapsa, Pelėda, Felje-Tonas, Fėja, Širšė.

V. Folinaitė gana gerai skambino pianinu, grojo gitara, smuiku, armonika, nors to niekur nesimokė. Aktyviai įsitraukė Telšiuose rengiant pirmuosius lietuviškus spektaklius ir koncertus, vaidino pati, dainavo chore. Teigiama, kad Telšių inteligentija su rašytoja noriai bičiuliavosi.

Kūrybos neapleido iki gyvenimo pabaigos, tačiau jos nerinko, neišėjo joks poezijos rinkinėlis.„Laisvė“. Literatė iš Telšių 1978-03-03, Nr. 9, p. 5

 Išnašos 

Kategorija:Lietuvos poetai
Kategorija:Lietuvos feljetonistai
Kategorija:Lietuvos satyrikai