Mikulin AM-3

Mikulin AM-3 (kitas pavadinimas – RD-3M) – XX a. penktojo dešimtmečio pabaigoje Sovietų Sąjungoje (konstruktorių biuras – OKB – 300) sukurtas turboreaktyvinis variklis. Jo pagrindiniu konstruktoriumi laikomas Aleksandras Mikulinas,Gunston 1989, p. 104. nors variklį greičiausiai kūrė po Antrojo pasaulinio karo į SSRS išvežti Vokietijos aviacijos inžinieriai, karo metu sukūrę pirmuosius serijinius vokiškus reaktyvinius variklius.Lew P. Berne, Mikulin und der „Baade“-Bomber, // FliegerRevue Extra. Nr. 18, ISSN 0941-889X, p. 28–39

 Konstrukcija ir gamyba 
1948 m. A. Mikulino vadovaujamas atskirasis konstruktorių biuras (OKB-300) prie Kazanės aviacijos gamyklos (Gamykla Nr. 25) gavo užduotį sukurti vienaašį didelės galios reaktyvinį variklį. Variklis, kurio darbinis indeksas buvo AMRD-08 () buvo kuriamas lygiaigrečiai kurtam bombonešiui „88“, vėliau gavusiam indeksą Tupolev Tu-16. Pirmasis veikiantis variklio egzempliorius buvo pagamintas 1950 m.

Viso iki 1963 m. gamykloje Nr. 16 (Kazanė, dab. OAO KMPO "Sojuz" ) ir gamykloje Nr. 19 (Permė) buvo pagaminti 3534 vnt. šiių varikliųDas große Buch der sowjetischen Luftfahrt 1920–1990. Bad Langensalza: Rockstuhl ISBN 978-3-95966-403-5. p. 362.

Sukūrimo metu tai buvo galingiausias reaktyvinis variklis pasaulyje. Nuo 1952 m. vasario AM-3 buvo bandomas skraidančia laboratorija paverstame bombonešyje Tu-4. Valstybiniai stendiniai variklio bandymai buvo pradėti 1952 m. lapkričio mėn. ir jau gruodžio 29 d. buvo baigti. Sprendimas dėl variklio gamybos gamykloje Nr. 16 (Kazanė) buvo priimtas dar nebaigus bandymų programos.

Variklį sudarė vienos pakopos žemo slėgio kompresorius ir aštuonių pakopų aukšto slėgio kompresorius, kuriuos suko dvejų pakopų aukšto slėgio turbina. Variklis paleidžiamas starteriu S300-75. Starteris naudojo tokį patį reaktyvinį kurą kaip ir variklis (TS-1 arba T-1), tačiau paleidimo metu į variklio degimo kamerą iš pradžių, kaip startinis kuras, buvo paduodamas automobilinis benzinas B-70.

Pirmųjų modelių variklių resursas siekė 100 val. 2 ir 3 serijos variklių resusrsas buvo padidintas. Vėliau sukurta didesnės galios modifikacija AM-3M, pasižymėjusi mažesnėmis kuro sąnaudomis ir 200 val. resursu. Sėkingiausia tapo modifikacija RD-3M-500, kurioje tarpremontinis resursas sudarė 500 val., o vėliau – ir 2000 val. Jame atsirado „nepaprastojo režimo“ () funkcija, leidusi trumpam padidinti variklio galią virš maksimalios, pvz. kilimo metu sustojus vienam iš variklių.

Variklis buvo naudojamas tiek civiliniuose (oro laineris Tu-104), tiek ir kariniuose (Tu-16, Miasyščev M-4) SSRS gamintuose orlaiviuose, Kinijoje gamintoje Tu-16 modifikacijoje Xi'an H-6.

A. Mikuliną nušalinus nuo vadovavimo OKB-300 ir standartizuojant SSRS gamintų reaktyvinių variklių indeksus, AM-3 buvo pervadintas į RD-3 ().

 Variantai 
miniatiūra|Pilnai surinktas AM-3
 AM-3
 Pirmasis serijinis variantas
 AM-3A
 Modelis su padidintu resursu
 AM-3D
 Modelis, skirtas M-4, išvystantis 85,6 kN trauką
 AM-3M-200, AM-3M-500, AM-3M-500A
 vėlesnės modifikacijos, išvystančios 93,1 kN trauką
 WP-8
 Kinijoje gaminta AM-3 kopija, išvystanti 93,1 kN traukos, skirta bombonešiui Xi\an H-6 (Kinijoje gaminta Tu-16 versija)

 Techniniai duomenys 
miniatiūra|Variklis „Mikulin AM-3“ naudotas kartu su sniego valymo nuo bėgių mašina „Buran“. Dokučevsko dolomitų kombinato muziejus

 Bendrosios charakteristikos 

 Tipas: turboreaktyvinis variklis
 Ilgis: 5 380 mm
 Skersmuo: 1 400 mm
 Sausas svoris: 3 100 kg + 2%

 Komponentai 

 Kompresorius: vienašis, vienos pakopos žemo slėgio, 8 pakopų aukšto slėgio
 Degimo kamera: 14 atskirų degimo kamerų
 Turbina: vienašė, 2 pakopų

 Skrydžio duomenys 

 Trauka:
 maksimali: 85,3 kN (esant 4650+25 aps./min.)
 nominali: 70 kN (esant 4350-50 aps./min.)
 Slėgio santykis: 6,4
 Turbinos išmetamų dujų temperatūra: 860 °C
 Specifinės kuro sąnaudos: 93,2 kg/(kN • h)
 Galios ir svorio santykis: 2.81

 Išnašos 

 Literatūra 
 Зрелов В. А. Отечественные газотурбинные двигатели. Основные параметры и конструктивные схемы. – Машиностроение, 2005. – С. 89-90, 106–107, 121. – 336 с. – (Для вузов). – ISBN 5-217-03254-5.
 Лев Берне, Владимир Перов. Александр Микулин, человек-легенда // Двигатель. – 2002. – № 2. – С. 34.
 Lew P. Berne, Mikulin und der „Baade“-Bomber, // FliegerRevue Extra. Nr. 18, ISSN 0941-889X, p. 28–39 
Kategorija:Aviaciniai varikliai