Masud Pezeškian

Masudas Pezeškianas (, g. 1954 m. rugsėjo 29 d.) – Irano politikas ir gydytojas, nuo 2024 m. – devintasis Irano prezidentas. Priklauso vadinamųjų reformistų blokui. Laikomas nuosaikesnių pažiūrų nei jo pirmtakas Ebrahimas Raisi.

M. Pezeškianas buvo Piranšahro ir Nagadės apygardų gubernatorius, taip pat 5 kartus išrinktas į Irano parlamentą (2008–2024), atstovaudamas Tebrizo, Osku ir Azaršahro rinkimų apygardai. 2001–2005 m. sveikatos ir medicinos švietimo ministras Mohamedo Chatamio vyriausybėje.

Dalyvavo 2013 m. prezidento rinkimuose, bet pasitraukė. Siekė dalyvauti 2021 m. prezidento rinkimuose, tačiau jam uždrausta kandidatuoti. 2024 m. laimėjo prezidento rinkimus, surinkęs 54,7 % rinkėjų balsų. 2024 m. liepos 28 d. prisaikdintas Irano prezidentu.

 Išsilavinimas ir profesinė veikla 
Masudas Pezeškianas gimė 1954 m. rugsėjo 29 d. Mahabade, Vakarų Azerbaidžane, Irano azerbaidžaniečių šeimoje. Save ir šeimą laiko turkais. 1973 m. persikėlė į Zabolą atlikti karo tarnybos. Ten susidomėjo medicina. Atlikęs tarnybą, grįžo į gimtąją provinciją ir Tebrizo medicinos mokslų universitete baigė mediciną.

Per Irako ir Irano karą (1980–1988) dažnai lankėsi fronto linijose, buvo atsakingas už medicinos komandų siuntimą, padėjo sužeistiems kariams. 1985 m. baigė bendrosios praktikos gydytojo kursus ir ėmė dėstyti fiziologiją medicinos universitete.

Po karo tęsė mokslus ir įgijo bendrosios chirurgijos specialybę Tebrizo medicinos mokslų universitete. 1993 m. Irano medicinos mokslų universitete įgijo širdies chirurgijos specialybę. 1994–1999 m. vadovavo Tebrizo medicinos mokslų universitetui.

 Politinė veikla 
1997 m. tapo sveikatos ministro pavaduotoju Mohamedo Chatamio vyriausybėje. 2001–2005 m. sveikatos ministras. Vėliau 5 kartus išrinktas į Irano parlamentą (2008–2024) nuo Tebrizo, Osku ir Azaršahro rinkimų apygardos. 2016–2020 m. parlamento pirmininko pirmasis pavaduotojas. Pasisakė už nevaržomą ugdymą tiurkų kalbomis Irane. 2016 m. išrinktas Tiurkų regionų frakcijos, remiančios teisę į išsilavinimą tiurkų kalbomis, pirmininku.

 Irano prezidentas 
2024 m. liepos 5 d. nugalėjo prezidento rinkimų antrajame ture, surinkęs 54,7 % rinkėjų balsų. 2024 m. liepos 28 d. Irano aukščiausiojo lyderio Ali Chamenėjaus paskirtas prezidentu, o liepos 30 d. prisaikdintas parlamente.

2024 m. rugpjūčio 11 d. paskelbė į kabinetą siūlomų ministrų pavardes. Rugpjūčio 21 d. parlamentas patvirtino visą Pezeškiano ministrų kabinetą.

2024 m. rugsėjį Libane sprogus „Hezbollah“ pranešimų gavikliams ir tvyrant įtampai tarp Irano ir Izraelio, M. Pezeškianas pareiškė, kad Iranas pasirengęs deeskaluoti situaciją, jei Izraelis atsakys tuo pačiu. Vis dėlto, 2024 m. spalį Iranas paleido raketas į Izraelį, kai šis įsiveržė į Pietų Libaną. Pezeškianas pareiškė, kad raketų atakos buvo atsakas į Izraelio agresiją, ir įspėjo nesivelti į konfliktą su Iranu.

2025 m. birželio 13 d. Izraeliui surengus antskrydžius prieš Iraną, Pezeškianas vadovavo atsakomiesiems Irano smūgiams. Vėliau įsakė sustabdyti Irano bendradarbiavimą su Tarptautine atominės energijos agentūra. Birželio 16 d. nesunkiai sužeistas per Izraelio nesėkmingą pasikėsinimą jį nužudyti.

 Pažiūros 
 Islamo revoliucinė gvardija 
M. Pezeškianas palaiko Islamo revoliucinę gvardiją (IRGC), tačiau yra sakęs, kad ji „nebe tokia kaip anksčiau“. 2019 m. pasmerkė Donaldo Trampo administracijos sprendimą pripažinti IRGC teroristine organizacija. 2019 m. birželį Iranui virš Hormūzo sąsiaurio numušus JAV droną, Pezeškianas JAV vyriausybę pavadino „teroristine“, o IRGC sprendimą numušti droną – „stipriu smūgiu nusikalstamos Amerikos lyderiams“. 2024 m. birželį per susitikimą universitete Pezeškianas, atsakydamas į kritiką, vilkėjo IRGC uniformą ir pareiškė, kad vėl tai padarytų, nes IRGC yra „priežastis, dėl kurios šalis išlieka vieninga“.

 Antivyriausybiniai protestai 
M. Pezeškianas yra ne kartą kritikavęs Irano sistemą. 2009 m. po rinkimų vykusiuose protestuose kritikavo elgesį su protestuotojais. Savo kalboje paminėjo pirmojo šiitų imamo Ali žodžius nesielgti su žmonėmis „kaip su laukiniais gyvūnais“.

Teigė, kad tai, kaip Iranas malšino 2018 m. protestus, buvo „moksliškai ir intelektualiai klaidinga“. Po 2022 m. protestų reikalavo sudaryti tyrimo grupę dėl Mahsos Amini mirties. Nors elgesį su protestuotojais laikė prieštaraujančiu Konstitucijai ir reikalavo, kad kaltinamieji gautų advokatus, vėliau pasmerkė protestus, teigdamas, kad jie neatitinka žmonių interesų.

 Užsienio politika 
M. Pezeškianas pritaria derybų su JAV dėl Irano branduolinės programos atnaujinimui, žadėdamas atkurti 2015 m. pasiektą susitarimą mainais į tarptautinių sankcijų Iranui panaikinimą.

Pasisako už bendradarbiavimą su visomis valstybėmis, išskyrus Izraelį, teigdamas, kad Iranas ir toliau palaikys prieš jį nukreiptą „Pasipriešinimo ašį“. Pareiškė, kad Iranas ir toliau rems palestiniečius Izraelio ir Palestinos konflikte. Apkaltino Izraelį vykdant palestiniečių genocidą Gazos Ruože.

Gynė Irano raketų programą, teigdamas, kad ji reikalinga šalies gynybai nuo Izraelio, ir reikalavo šį pirmiau nuginkluoti, jog būtų galima pradėti derybas su JAV šiuo klausimu.

 Etninės mažumos ir moterų teisės 
M. Pezeškianas pabrėžia etninių mažumų (azerų, kurdų ir beludžių) teises, teigdamas, kad jos turi būti ginamos. Palaiko azerbaidžaniečių kalbos dėstymą mokyklose.

Kaip žadėjo per rinkimų kampaniją, Pezeškianas savo vyriausybėje gerokai padidino moterų, įvairių etninių ir religinių grupių atstovų skaičių. Dvi moteris paskyrė viceprezidentėmis, po vieną – ministre ir vyriausybės atstove spaudai.

 Asmeninis gyvenimas 
M. Pezeškiano žmona buvo ginekologė. 1994 m. ji su jauniausiuoju sūnumi žuvo autoavarijoje. Likusius du sūnus ir dukterį užaugino vienas ir daugiau nevedė. Pezeškianas yra Korano mokytojas. Be persų kalbos moka azerbaidžaniečių, kurdų, arabų ir anglų kalbas.

 Šaltiniai 

|-

|-

Kategorija:Irano prezidentai