Skliautakalvė

Skliautakalvė – nedidelio aukščio, pailga, švelnių kontūrų, apgludinta vandenskyrinė aukštuma; struktūrinė reljefo forma. Ryškios papėdės nėra, šlaitai lėkšti, o keteros paviršius plokščias arba truputį iškilus.A. Solovjovas, G. Karpovas (1987). Fizinės geografijos žodynas-žinynas, Kaunas: Šviesa, p. 165.

Skliautakalvės susiformuoja srityse, kur raukšlėjasi Žemės pluta. Šias neaukštas simetriškas antiklinas skersai dalija linijinės erozinės formos. Santykinis aukštis neviršija 150–200 m, šlaitų ilgis siekia 500–1500 m, o polinkis – 5–10°. Skliautakalvių gūbrius sudaro nesuskaidytos antiklinos.Algimantas Česnulevičius. Skliautakalvė. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2025-01-05.

Šiaurėje skliautakalvės, palyginti su žemumomis, ne tokios pelkėtos, ant jų sužėlę miškai, kurių bonitetas aukštesnis.

 Išnašos 

Kategorija:Reljefo formos