Proklamacija buvusios Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės gyventojams

Proklamacija buvusios Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės gyventojams () – Juzefo Pilsudskio parengta dvikalbė proklamacija, išplatinta daugiausia Vilniuje 1919 m. balandžio 22 d. Ji buvo išspausdinta lenkų ir lietuvių kalbomis po to, kai lenkų pajėgos užėmė Vilnių per Vilniaus puolimą Lenkijos–sovietų karo metu. Jame išdėstyti politiniai J. Pilsudskio ketinimai ir pateiktas jo sukurtos Tarpjūrio federacijos projektas. Paskelbdamas deklaraciją dviem kalbomis, Pilsudskis kreipėsi į lietuvius, tikėdamasis atkurti Abiejų Tautų Respublikos valstybę.   

J. Pilsudskis proklamacijoje pažadėjo surengti „rinkimus, kurie vyktų slapto, visuotinio ir tiesioginio balsavimo pagrindu, neišskiriant lyčių“, ir „sudaryti galimybę išspręsti jūsų tautines problemas ir religinius reikalus taip, kaip jūs patys nuspręsite, be jokios prievartos ar spaudimo iš Lenkijos“. Šią deklaraciją griežtai kritikavo ir lenkų, ir lietuvių nacionalistai.   

Tekstu buvo siekiama parodyti gerą valią tiek lietuviams, tiek tarptautiniams diplomatams. Pastarasis tikslas pavyko, nes proklamacija sudavė smūgį „lenkų-užkariautojų“ įvaizdžiui ir pakeitė jį įvaizdžiu „Lenkija kovoja su bolševikų diktatūra ir išlaisvina kitas tautas“. Lietuviai, kurie reikalavo miesto valdžios, šį paskelbimą laikė lenkų imperializmo priedanga. Pilsudskio žodžiai taip pat sukėlė daug diskusijų Lenkijos politinėje sferoje, nes jie nebuvo svarstomi Seime. Tai sukėlė Pilsudskio oponentų iš Tautinių demokratų frakcijos pyktį. Lenkijos valstiečių partijos deputatai reikalavo prijungti Vilniaus kraštą prie Lenkijos ir net apkaltino Pilsudskį išdavyste.   

 Išnašos 

Kategorija:Lietuvos-Lenkijos santykiai 1918-1940 m.
Kategorija:Vilniaus kraštas