Omegos ūkas

Omegos ūkas arba Gulbės ūkas, Mesjė 17, M17, NGC 6618 – emisinis dujų ir dulkių ūkas, esantis Šaulio žvaigždyne.Aloyzas Pučinskas. Omegos ūkas. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2024-05-17. Nuo Žemės nutolęs 5500 šviesmečių, kitais duomenimis – apie 3300 arba 5000 šm. Kampinis dydis – 37×46′, o regimasis ryškis – 6.

Tai viena didžiausių žvaigždėdaros sričių Paukščių Tako galaktikoje. Omegos ūke esama vieno jauniausių galaktikoje žvaigždžių spiečių – jo amžius siekia 1 mln. m. Daugelio jaunų šio spiečiaus žvaigždžių neįmanoma įžiūrėti dėl jas supančių dujų ir dulkių.

Ūką 1745 m. aptiko šveicarų astronomas Jean-Philippe Loys de Chéseaux, o nepriklausomai atrado ir katalogavo Charles Messier 1764 m. birželio 3 d.

Omegos ūkas danguje matomas greta M16 ir M18, jį galima įžiūrėti pro žiūronus. Palankiausios sąlygos ūką stebėti būna giedromis rugpjūčio naktimis.

 Išnašos 

Kategorija:Ūkai
Kategorija:Mesjė objektai