Fluoridas

Fluoridas – neigiamai įkrautas fluoro atomas (jonas) (F⁻), dažniausiai randamas įvairiuose mineraluose ir dažnai naudojamas vandens fluoridavimui bei dantų pastose, siekiant apsaugoti dantis nuo ėduonies.

Fluoridas yra labai svarbus dantų sveikatai. Jis stiprina dantų emalį ir padeda apsaugoti nuo dantų ėduonies, skatinant remineralizaciją ir stabdant demineralizaciją. Nors mažesniais kiekiais fluoridas gali būti naudingas kaulams, padedant išlaikyti jų stiprumą, per didelis kiekis gali turėti priešingą poveikį.

Dėl fluorido trūkumo dantys tampa labiau pažeidžiami karieso (ėduonies). Emalis tampa mažiau atsparus rūgštims ir bakterijoms.

Dėl per didelio fluorido kiekio dantų vystymosi metu dantų emalis tampa dėmėtas ir gali būti silpnesnis. Per didelis ilgalaikis fluorido vartojimas siejamas su skeleto fluoroze, kuri gali pasireikšti epizodiniu sąnarių skausmu, sustingimu, tačiau pasitaiko ir osteoporozė, raumenų nykimas, neurologinių defektų. Visgi JAV ji labai reta.

 Rekomenduojama paros norma 
Fluorido rekomenduojamos paros normos skiriasi priklausomai nuo amžiaus ir gyvenimo būdo:Fluoride. National Institutes of Health. Nuoroda tikrinta 2024-12-06.

 Kūdikiams (0-6 mėn.): 0,01 mg
 Kūdikiams (7-12 mėn.): 0,5 mg
 Vaikams (1-3 m.): 0,7 mg
 Vaikams (4-8 m.): 1,0 mg
 Vaikams (9-13 m.): 2,0 mg
 Paaugliams (14-18 m.): 3,0 mg
 Suaugusiems vyrams: 4,0 mg
 Suaugusioms moterims: 3,0 mg

 Fluorido šaltiniai 

 Vanduo: daugelyje šalių geriamasis vanduo yra fluoruojamas, kad būtų apsaugota visuomenės dantų sveikata.
 Dantų pasta ir burnos skalavimo skysčiai: daugelis dantų pastų ir burnos skalavimo skysčių yra praturtinti fluoru.
 Maisto produktai: arbata, jūros gėrybės, vynuogės, razinos ir kai kurie vaisiai bei daržovės.
 Maisto papildai: kai kuriais atvejais gali būti rekomenduojami fluorido papildai, ypač vaikams, gyvenantiems vietovėse, kur vanduo nėra fluoruotas.

 Išnašos 

Kategorija:Cheminės medžiagos