Garuozos mūšis

Garuozos mūšis – Livonijos ordino ir žiemgalių pajėgų susidūrimas, įvykęs 1287 m. kovo 26 d. prie Garuozos miestelio šiuolaikinės Latvijos teritorijoje. Mūšyje Ordinas patyrė pralaimėjimą, neteko savo magistro ir bent keleto komtūrų.

 Mūšio priešistorė 
1287 m. kovą apie 1,4 tūkst. karių dydžio žiemgalių kariauna užpuolė kryžiuočių tvirtovę Ikškilėje ir nusiaubė aplinkines žemes. Ši apgultis įvyko iškart po nesėkmingo Rygos šturmoSpekke, Arnolds, History of Latvia: An Outline, 2ª ed. p. 135. (istorikas Džonatanas Hovardas manė, kad šis išpuolis įvyko 1286 m.).Howard, Jonathan, The Crusades: A History of One of the Most Epic Military Campaigns of All Time., p. 34.

Beveik iš karto po puolimo Livonijos ordino magistras Vilekinas () keršydamas nusprendė įsiveržti į Žiemgalą. Kituose šaltiniuose nurodoma, kad kryžiuočiai persekiojo po nesėkmingo Rygos šturmo besitraukusius žiemgalius. Kryžiuočių kariuomenę sudarė ordino riteriai, Rygos miestiečių daliniai ir nežinomas skaičius sąjungininkų – krikščionybę priėmusių lyvių ir latgalių.

Pakeliui kryžiuočių kariuomenė pasiklydo ir kelias dienas klajojo po Žiemgalos miškus ir pelkes. Galiausiai kovo 25 d. jie įsikūrė stovyklą prie Garuozės upės, maždaug už penkiolikos kilometrų nuo šiuolaikinės Jelgavos.

Kryžiuočius sekė žiemgalių žvalgai, todėl apie stovyklos vietą greitai sužinojo pagrindinės žiemgalių pajėgos.

 Mūšio eiga 
Kitą rytą žiemgalių kariuomenė netikėtai užpuolė kryžiuočius. Iš pradžių mūšis vyko permainingai, tačiau pamažu žiemgaliai įgijo iniciatyvą ir sugebėjo apsupti kryžiuočių pajėgas. Žuvo dauguma riterių, į nelaisvę pateko dauguma vietos sąjungininkų.

Eiliuotojoje Livonijos kronikoje rašoma, kad tik keli riteriai sugebėjo grįžti į Rygą. Tarp žuvusiųjų buvo Livonijos ordino magistras Vilekinas ir žiemgalių vadas (šaltiniuose jo vardas neminimas).Eiliuotoji Livonijos kronika, in: Mindaugo knyga. Istorijos šaltiniai apie Lietuvos karalių. Vilnius: Lietuvos istorijos institutas, 2005. Rusovo Livinijos kronikoje nurodoma, kad kai kurie į nelaisvę pateikę riteriai buvo pririšti prie arklių (greičiausiai toks egzekucijos būdas), o kai kurie buvo sudeginti.Rusovs, B. Livonijas Kronika. Ed. Veispala tulkojums. Rīga: Valters un Rapa, 1926. 214 lpp

Tai buvo paskutinė didelė žiemgalių pergalė prieš krikščionis Kryžiaus žygio į Livoniją eigoje.

 Šaltiniai 

 (LT) Eiliuotoji Livonijos kronika, in: Mindaugo knyga. Istorijos šaltiniai apie Lietuvos karalių. Vilnius: Lietuvos istorijos institutas, 2005.
 (EN) Howard, Jonathan, The Crusades: A History of One of the Most Epic Military Campaigns of All Time, BookCaps Study Guides, 2011, ISBN 978-16-10-42804-0.
 (EN) Spekke, Arnolds, History of Latvia: An Outline, 2ª ed., Jumava, 2006, ISBN 978-99-84-38153-4.

 Išnašos 

 Nuorodos 
 Istoriko T. Baranausko straipsnis apie mūšį

Kategorija:Žiemgala
Kategorija:Livonijos ordino mūšiai
Kategorija:Mūšiai Latvijos teritorijoje
Kategorija:1287 metai