Short Belfast

„Short Belfast“ (arba „Shorts Belfast “) – sunkiasvoris turbosraigtinis transportinis lėktuvas, XX a. septintame dešimtmetyje gamintas Belfaste įsikūrusios britų aviacijos įmonės „Short Brothers“. Buvo pagaminta tik 10 orlaivių, kurie visi, kariniu pavadinimu „Short Belfast C.1“ eksploatuoti Didžiosios Britanijos Karališkosiose karinėse oro pajėgose. Vėliau dalis jų buvo parduota civiliams operatoriams.Mondey 1981, p. 228.

Orlaivis buvo kuriamas pagal JK KOP reikalavimus. Sunkiojo transporto orlaivio poreikį JK KOP pripažino apie 1957 m.Flight 19 September 1963, p. 499. Netrukus buvo paskelbtos techninės sąlygos tokio orlaivio pirkimui (angl. Operational Requirement ASR.371): britų kariškiai pageidavo orlaivio, galinčio dideliais atstumais gabenti įvairius karinius krovinius – artilerijos pabūklus ir valdomas raketas arba daugiau nei 200 karių arba du sraigtasparnius  Westland Wessex arba tanką FV4201 ChieftainShort Belfast, RAF Museum  – viso bent 30 000 kilogramų krovinio, kurį orlaivis turėjo pajėgti pervežti bent 3 600 jūrmylių atstumu. 

Konkursui „Short Brothers“ ketino pateikti tuo metu kurto keleivinio orlaivio „Short Britania“ krovininę modifikaciją, gavusią pavadinimą „Britanic“. Laimėjus konkursą pradinis pasiūlymas buvo gerokai modifikuotas pagal kariškių pageidavimus.The Short Belfast Airborne. Flight International. 85 (2861): 40-41. 9 January 1964 Dėl biudžeto karpymo britų KOP įsigijo tik 10 šių orlaivių. Siūlymai sukurti dvi civilines modifikacijas, gavusias indeksus SC5/10A ir SC5/31, pirkėjų dėmesio nesulaukė.SC.5 Belfast // Flight International (2952): 935. 24 November 1964

Pradėjus eksploatuoti, „Belfast“ buvo didžiausias britų kariuomenės naudotas orlaivis.Mondey 1981, p. 228. Tai buvo pirmasis orlaivis nuo pat pradžių buvo projektuotas su pilna „aklojo tūpimo“ – instrumentinio automatinio tūpimo sistemos įranga.Flight 9 January 1964, p. 41. 

Britų KOP atsisakius šių orlaivių, penki „Belfastai“ buvo parduoti civiliniam operatoriui – krovininių aviakompanijai „TAC HeavyLift“. Demilitarizuoti orlaiviai buvo naudojami užsakomiesiems reisams.
miniatiūra|„Short Belfast" krovinių skyrius
Yra teigiama, kad kai kurie orlaivio konstrukciniai sprendimai (fiuzeliažas, važiuoklė, galinės durys su rampa, kai kurie sparno elementai), kuriuos buvo siūloma naudoti taip ir nepradėtose gaminti reaktyvinėse „Short Belfast“ versijose „SC.5/41" ir „SC5/45", buvo panaudoti kuriant sovietinį krovininį orlaivį Il-76.Ил-76 Судьба „черного тюльпана“ ч.1, hackmyth, youtube.comИл-76 Откуда такой красивый?, hackmyth, youtube.com

Yra žinoma apie du išlikusius šio modelio orlaivius. Vienas „Belfast“ (Nr. XR371, vardas - Enceladus) yra eksponuojamas Kosforde įsikūrusiame JK KOP muziejuje. Dar vienas „Belfast“, priklausęs aviakompanijai „Heavylift Cargo“, apleistas sandėliuojamas Kernso oro uoste (Australija). Dėl buvo kilęs teisinis ginčas dėl mokesčių tarp oro uosto administracijos ir orlaivio savininko „Flying Tigers“. 2023 m. rugpjūčio mėn. šis buvęs „Flying Tigers“ orlaivis buvo perregistruotas JAV orlaivių registre numeriu N1819S, buvo pradėti orlaivio tinkamumo skrydžiui atstatymo darbai.

 Eksploatacijos istorija 
dešinėje|miniatiūra| Britų KOP 53 eskadrilės Belfast C.1 XR364 „Pallas“ 
„Belfast“ eksploatacija prasidėjo 1966 m. sausio 20 d. Brize Norton KOP bazėje (Oksfordšyras) įsikūrusiuoje 53-ojoje britų KOP eskadrilėje. Pirmasis į tarnybą priimtas orlaivis (šeštasis serijinis orlaivis) gavo numerį XR367. Priešingai nei kitų orlaivių atveju, visi „Belfast“ gavo individualius vardus.Orlaiviai gavo mitinių milžinų ar istorinių asmenybių vardus Samsonas, Spartakas, Theseus, Heracles, Goliath, Hector, Enceladus |Enceladus, Pallas, ATlas, Ajax

Pradėjus eksploatuoti KOP greitai paaiškėjo, kad dėl projektavimo klaidos ir aerodinaminio pasipriešinimo, pirmi penki serijiniai orlaiviai negali pasiekti projektinio greičio. Po bandymų ir galinės fiuzeliažo dalies modifikacijų kreiserinį greitį pavyko padidinti 40 mylių per valandą.

1975 m. pradėtos britų KOP atakos orlaivių vadovybės (angl. RAF Strike Command) reorganizacijos išdavoje buvo priimtas sprendimas atsisakyti daugelio tipų orlaivių, įskaitant „Bristol Britannia“ ir „de Havilland Comet“. Iki 1976 m. pabaigos visi „Belfast“ buvo nurašyti ir perskraidinti į Kemble (Glosteršyras) esančią Kostvoldo (angl. Costwold) KOP bazę ilgalaikiam saugojimui.

„Belfastų“ komercinė eksploatacija prasidėjo 1977 m., aviakompanijai „TAC HeavyLift“ įsigijus penkis šio modelio orlaivius ir iki 1980 m. jiems gavus komercinės eksploatacijos sertifikatus. Ironiška, bet kai kuriuos jų vėliau Folklandų karo metu išsinuomavo britų KOP, kas joms kainavo daugiau nei ikitolinis visų "Belfastų" eksploatavimas.Hewson 2001 Aviakompanijos „HeavyLift“ „Belfastus“ britų KOP vėl išsinuomavo pirmojo Persijos įlankos karo metu pervežti autotransporto priemones ir sraigtasparnius, per didelius transportavimui tuo metu naudotais „Lockheed C-130 Hercules“ orlaiviais.

 Operatoriai 
miniatiūra|Aviakompanijos "HeavyLift" Short SC-5 Belfast C1, 1982 m.miniatiūra| „Transmeridian Air Cargo“ orlaivis Stanstedo oro uoste, 1979 m

 Kariniai operatoriai 



 Karališkosios karinės oro pajėgos
 53 eskadrilė

 Civiliniai operatoriai 



 HeavyLift Cargo Airlines



 TAC HeavyLift
 Transmeridian Air Cargo


 Aéro Charter Darta


 Air One
 Techniniai duomenys (Belfast C Mk.1) 
miniatiūra|Short Belfast pilotų kabina
miniatiūra|Short Belfast borto inžinieriaus darbo vieta
Bendrosios charakteristikos

 Įgula: 5 (du pilotai, borto inžinierius, šturmanas, krovinių operatorius)
 Keliamoji galia: 150 karių (sumontavus papildomas grindis – 250)Achille Boroli, Adolfo Boroli, L'Aviazione (Vol.12), Novara, Istituto Geografico De Agostini, 1983. arba 78 000 svarų (35 380 kg) krovinio
 Ilgis: 136 pėdos 5 coliai (41,58 m)
 Sparno mojis: 158 ft 9.5 in (48.400 m)
 Aukštis: 47 pėdos 0 colių (14,33 m)
 Sparno plotas: 2 466 kv. pėdų (229,1 m²)
 Proilgis: 10,22
 Aerodiniaminis profilis:
 pagrindas: NACA 25017;
 galiukas: NACA 4413Lednicer, David. „The Incomplete Guide to Airfoil Usage“. m-selig.ae.illinois.edu. Retrieved 16 April 2019.
 Svoris:
 tuščio: 127 000 svarų (57 606 kg)
 maksimalus kilimo: 230 000 svarų (104 326 kg)
 Jėgainė: keturi turbosraigtiniai varikliai „Rolls-Royce R.Ty.12 Tyne Mk.101“, po 5 730 AG (4 270 kW) galios
 Propeleriai: 4,9 m. skersmens keturmenčiai, pastovaus greičio, pilnai fiugeriuojami propeleriai „Hawker Siddeley Dynamics 4/7000/6“

Skrydžio duomenys

 Greitis:
 maksimalus: 352 mylios per valandą (567 km/h, 306 mazgai)
 kreiserinis: 336 mylios per valandą (541 km/h, 292 mazgai) 24 000 pėdų (7 315 m) aukštyje
 smukos: 112 mylios per valandą (180 km/h, 97 mazgai)
 Skrydžio nuotolis: 1 000 mylių (1 610 km, 870 jūrmylių) su maksimaliu kroviniu
 Perskridimo nuotolis: 6 100 mylių (9 800 km, 5 300 jūrmylių)
 Skrydžio lubos: 30 000 pėdų (9 100 m)
 Kilimo greitis: 1 06 pėdų/min (5,4 m/s)

Avionika

 Meteorolognis radaras EKCO E190

 Taip pat skaityti 
Tos pačios paskirties, konfigūracijos ir laikotarpio orlaiviai:

 Antonov An-22
 Douglas C-133 Cargomaster
 Douglas C-124 Globemaster II
 Lockheed C-130 Hercules

 Bibliografija 

 (IT) Achille Boroli ed Adolfo Boroli, L'Aviazione (Vol.12), Istituto Geografico De Agostini, Novara, 1983.
 (EN) Hewson, Robert (ed.). Commercial Aircraft and Airliners. Aerospace Publishing Ltd. and Airlife Publishing Ltd., 2nd ed, 2001. ISBN 1-84037-064-5.
 (EN) Maksim Starostin, Short SC.5/10 Belfast, // Virtual Aircraft Museum, http://www.aviastar.org
 (EN) White, Molly O'Loughlin. Belfast: The Story of Short's Big Lifter. Hinckley, UK: Midland Counties Publications, ISBN 0-904597-52-0.

 Išnašos 

Kategorija:Aukštasparniai
Kategorija:Transportiniai lėktuvai (kariniai)
Kategorija:Short orlaiviai