Varšuvos kunigaikštystės kariuomenė

Varšuvos kunigaikštystės kariuomenė () – Varšuvos kunigaikštystės karinės pajėgos.

Kariuomenėje buvo apie 30 000 karių, o karo metu ji išaugo iki beveik 100 000 karių. Ją sudarė pėstininkai ir stiprios kavalerijos pajėgos, remiamos artilerijos. Jai didelę įtaką darė Napoleono armija, todėl jos papročiai ir tradicijos sukėlė tam tikrą socialinę įtampą, tačiau paprastai jai priskiriamos naudingos modernizacijos ir reformos.

 Dydis 
Varšuvos kunigaikštystės kariuomenės pagrindą sudarė lenkų legionieriai. Be to, prie jos prisijungė vyresni Abiejų Tautų Respublikos kariai, atsiliepę į Juzefo Poniatovskio kvietimą, ir patriotiškai nusiteikęs jaunimas. 1808 m., pasibaigus pirmajam nepaprastosios padėties laikotarpiui ir kunigaikštystei tapus saugesnei, buvo leista norintiems pasitraukti iš kariuomenės. Kariuomenė buvo papildyta didelėmis naujokų bangomis 1809 ir 1812 m. karų išvakarėse, kai kunigaikštystė kariavo su kitomis užkariautomis valstybėmis, o tai lėmė tų teritorijų rekrutų antplūdį, kurie tikėjosi išlaisvinti savo tėvynę. Paskutinis verbavimo etapas vyko 1813 m. rudenį ir žiemą, kai po Napoleono pralaimėjimo Rusijoje kunigaikštystė bandė sutelkti karius savo gynybai.

Įkūrus kariuomenę, joje buvo 30 000 karių (iš 2,6 mln. kunigaikštystės gyventojų), todėl kariuomenės dydis buvo didelė ekonominė našta mažai valstybei. 1809 m. kariuomenės dydis padvigubintas. Keletą pulkų rėmė prancūzai. 1812 m. kare į kariuomenę buvo įtraukta beveik 100 000 vyrų – daugiau nei kada nors turėjo ATR kariuomenė. 1813 m. rudenį po pralaimėjimo Rusijoje atkurtoje kariuomenėje buvo apie 20 000 arba 40 000 karių (šaltiniai skiriasi).

Apskaičiuota, kad per trumpą kariuomenės gyvavimo laikotarpį joje tarnavo apie 180 000–200 000 vyrų. Be Varšuvos kunigaikštystės kariuomenės, lenkai taip pat tarnavo kitose su Prancūzija susijusiose formuotėse, ypač Vyslos legione.Juliusz Bardach, Boguslaw Lesnodorski, and Michal Pietrzak, Historia panstwa i prawa polskiego (Warsaw: Paristwowe Wydawnictwo Naukowe), 1987, p.356-357 Be nuolatinės kariuomenės, buvo galima pasitelkti nacionalinę gvardiją, kaip atsitiko 1809 ir 1811 m.

 Struktūra 
Varšuvos kunigaikštystės kariuomenę sudarė šios formuotės:
 vienas kirasyrų pulkas (14-asis)
 dešimt ulonų pulkų (2-asis, 3-asis, 6-asis, 7-asis, 8-asis, 9-asis, 11-asis, 12-asis, 15-asis, 16-asis); 1812 m. Lietuvoje buvo įsteigti dar penki pulkai (17-asis, 18-asis, 19-asis, 20-asis, 21-asis)
 du husarų pulkai (10-asis, 13-asis)
 trys raitųjų šaserių pulkai (1-asis, 4-asis, 5-asis)
 septyniolika pėstininkų pulkų (1-asis, 2-asis, 3-asis, 4-asis, 5-asis, 6-asis, 7-asis, 8-asis, 9-asis, 10-asis, 11-asis, 12-asis, 13-asis, 14-asis, 15-asis, 16-asis, 17-asis); 1812 m. Lietuvoje buvo įsteigti dar penki pulkai (18-asis, 19-asis, 20-asis, 21-asis, Lietuvos šaulių pulkas)
 vienas raitosios artilerijos pulkas
 dvidešimt penkios reguliariosios artilerijos kuopos
1813 m. buvo suplanuoti keli lengvosios kavalerijos daliniai, vadinamieji krakusai; galiausiai buvo suformuotas tik vienas pulkas.
kairėje|miniatiūra|282x282px|Varšuvos kunigaikštystės 5-asis pėstininkų pulkas.
 Veiklos istorija 
Kariuomenė buvo suformuota 1807 m. įkūrus Varšuvos kunigaikštystę. Ji dalyvavo daugybėje karų Napoleono pusėje, įskaitant Ketvirtosios koalicijos karą (1806–1807 m.), Pusiasalio karą, 1809 m. Penktosios koalicijos karą (ypač Austrijos–Lenkijos kare) ir 1812–1813 m. Šeštosios koalicijos karą (ypač Napoleono žygyje į Rusiją). 1812 m. kampanijos Rusijoje metu Varšuvos kunigaikštystės daliniai sudarė ištisą Didžiosios armijos korpusą (V korpusą). Šiame kare kariuomenė patyrė daugiau nei 70 % nuostolių. 1813 m. Leipcigo mūšyje kunigaikštystės kariuomenė smarkiai nukentėjo – žuvo kunigaikštis Juzefas Poniatovskis.

Po Napoleono pralaimėjimo 1813 m. Varšuvos kunigaikštystę užėmė Napoleono priešai. Išsilaikė tik kelios įgulos tvirtovėse, o didžioji dalis kariuomenės tais pačiais metais išvyko paskui Napoleoną atgal į Prancūziją. Po Poniatovskio mirties, 1814 m., kariuomenė vis dar turėjo apie 8 000 karių Prancūzijos kontroliuojamose teritorijose, daugiausia Prancūzijoje, tačiau buvo įtraukta į Prancūzijos kariuomenę, o po Napoleono pralaimėjimo nustojo egzistuoti. Po Fontenblo sutarties dauguma kunigaikštystės karių buvo atiduoti rusams.

 Išnašos 

Kategorija:Napoleono karai
Kategorija:Lenkijos istorija 1795-1918 m.