Lugal-Marada

Lugal-Marada ( dlugal-marad-da) – Marado miesto dievas globėjas Mesopotamijos mitologijoje. Jam būdingi karo dievybės bruožai. Sutuoktinė – deivė Imzuana, dar vadinta Ninzuana. Marten Stol Lugal-Marados palydovais įvardija dievus Lugalmea ir Ili-mišarą, tačiau, kaip teigia Wilfred G. Lambert, pastarasis buvo siejamas su Imzuana.

Viename Naujosios Babilonijos karalystės laikotarpiu datuojamame laiške iš Marado Nabu ir Nergalas įvardijami Lugal-Marados broliais. Visgi, anot M. Stol, veikiausiai tai captatio benevolentiae pavyzdys, vertintinas kaip retorinė priemonė, o ne teologiniai svarstymai apie dievo kilmę.

Ankstyvuose šaltiniuose neaptikta asmenvardžių, kurių dėmuo būtų Lugal-Marados vardas, tačiau juose dažnas dievavardis Lulu. Tarp tokių vardų – Lulu-bani, Galzu-Lulu, Lulu-ēreš, Lulu-rābi, Galzu-Lulu, Ibbi-Lulu, Lulum-waqar, Puzur-lulu, Riš-Lulu ir tik iš dalies išlikęs Lulu-ni-[…]. Senosios Babilonijos karalystės laikotarpio dievų sąraše Lugal-Marada ir Lulu – dvi atskiros dievybės iš Marado, tačiau vėlesniuose šaltiniuose jiedu sutapatinti. Už Marado ribų Lulu nepaliudytas. Įvairiuose sinkretinio pobūdžio teologiniuose tekstuose Lugal-Marda gali būti laikomas Ninurtos manifestacija. Pasak Manfred Krebernik, taip pat paliudyta, kad Lugal-Marada buvo prilygintas Lugalbandai, tačiau apie tai sprendžiama tik iš to, kad Veidnerio dievų sąraše ir An = Anum jie įrašyti arti vienas kito. Trikalbėje Veidnerio dievų sąrašo redakcijoje iš Ugarito Lugal-Maradą atitinka huritų Aštabis ir ugaritų Astaras.

 Kultas 
Marade Lugal-Marada garbintas bent jau nuo Akado imperijos laikų, kai miesto valdytojas Lipit-ilē (karaliaus Naram-Sino sūnus) čia pastatydino jo šventyklą.Douglas Frayne, „Akkad“, in Sargonic and Gutian Periods (2234–2113 BC), Toronto: University of Toronto Press, pp. 5-218, 1993 Kraus, Nicholas Larry, „Tuṭṭanabšum: Princess, Priestess, Goddess“, Journal of Ancient Near Eastern History, vol. 7, no. 2, pp. 85-99, 2020 Karalius Lipit-Ištaras pastatydino Lugal-Marados šventyklą Eigikalamma 'namai, krašto akis'. Vėliau ją atstatė Kadašman-Turgu ir Nabonidas. Leksiniame sąraše Kagal ji laikoma Ninurtos šventykla, Andrew R. George aiškinimu, tai „Ninurtos, kaip Lugal-Marados, šventykla“. Lugal-Marados šventyklos taip pat būta Isine. M. Stol, remdamasis Naujosios Babilonijos karalystės laikotarpio laišku, tvirtina, kad netoliese Uruko galėjo stovėti dar viena. Visgi Paul-Alain Beaulieu naujesniame moksliniame darbe teigia, kad Lugal-Maradas paminėtas tik viename tekste iš Uruko Eanna archyvo, panašu, kad jame minima šventykla Marade, o ne kokioje nors vietovėje greta Uruko (įraše kalbama apie datulių pristatymą, už kurį buvo atsakingas šventyklos tarnautojas).

Būta Lugal-Marada žynės nin-dingir, ji minima 45-aisiais Šulgio valdymo metais datuojamame tekste iš Drehemo ir Išbi-Eros metų formulėje.

Senosios Babilonijos karalystės laikotarpio tekstuose iš Marado Lugal-Marada minimas priesaikų formulėse. Vienoje jų prisiekiama Lugal-Marada ir Numušda, dar vienas tekstas, kur šaukiamasi šiųdviejų dievybių, aptiktas Larsoje. Lugal-Marada minimas nežinomos kilmės Ilum-bani archyvo įrašų priesaikų formulėse, tuo remiantis bandyta argumentuoti, kad tekstai yra iš Marado.

 Išnašos 

 Šaltiniai 










Kategorija:Mesopotamijos dievai