Abd al Malikas

Abd al Malikas (, ~646 m. – 705 m. spalio 9 d.) – penktasis Omejadų dinastijos kalifas, valdęs 685–705 m. Kalifo Marvano I sūnus.

 Biografija 
Abd al Malikas gimė apie 646 m. Medinoje, Hidžaze, būsimajam Omejadų kalifui Marvanui ibn al Hakamui. Studijavo šariatą Damaske. Būdamas 16 metų, Omejadų dinastijos pradininko Muavijos I paskirtas Medinos kanceliarijos vadovu. 683 m. Medinoje kilus sukilimui (antroji fitna) prieš Muavijos I sūnų kalifą Jazidą I ( 680–683), Omejadai (ir Abd al Malikas) buvo išvaryti iš miesto. 683 m. Medinos sukilėliai buvo nugalėti Jazido siųstos kariuomenės.

Mirus Jazidui I ir jo įpėdiniui Muavijai II, dauguma arabų genčių savo ištikimybę paskelbė Omejadų varžovui, Mekoje įsikūrusiam kalifui Abd Alahui ibn al Zubairui. 684 m. kalifu išrinktas Abd al Maliko tėvas Marvanas. Po metų kalifu tapęs Abd al Malikas 691 m. sumušė Mekos valdytoją Abd Alahą ibn al Zubairą ir užėmė Iraką. 692–697 m. nuslopino charidžitų sukilimus Irake ir Chorasane.

Valdant Abd al Malikui reformuota valstybės administracija. Vietoj graikų ir persų kalbų įvesta valstybinė arabų kalba, imta kaldinti arabiškas monetas (vietoj iki tol naudotų Bizantijos ir Sasanidų). Pertvarkyta mokesčių sistema. Abd al Malikas finansavo Uolos kupolo šventyklos ir al Aksos mečetės statybą Jeruzalėje.

 Išnašos 

 Šaltiniai 

Kategorija:Omejadai
Kategorija:Kalifai