Jevgenijus Jevtušenka

Jevgenijus Jevtušenka (, 1933 m. liepos 18 d. – 2017 m. balandžio 1 d.) – Rusijos poetas, rašytojas, kino režisierius.

 Biografija 
Gimė kaip Jevgenijus Gangnusas ukrainiečių kilmės bajorų tremtinių šeimoje Sibire. Vėliau perėmė motinos pavardę. Eiles pradėjo rašyti dešimties, o būdamas 19 išleido savo pirmąją rinktinę. 1951–1957 m. Jevtušenka studijavo M. Gorkio pasaulinės literatūros institute Maskvoje, bet pašalintas už V. Dudincevo romano „Ne vien duona“ gynimą. 1952 m. įstojo į TSRS rašytojų sąjungą.

1962 m. tapo žurnalo „Junost“ redaktoriumi, 1962 m. „Pravdos“ korespondentas Kuboje. 1963 m. būdamas Paryžiuje išleido savo autobiografiją, dėl to buvo skubiai atšauktas Maskvon, jam uždrausta keliauti. Buvo stalinizmo, antisemitizmo kritikas,Anderson, Raymond (1 April 2017). „Yevgeny Yevtushenko, Poet Who Stirred a Generation of Soviets, Dies at 83“. The New York Times. 1965 m. pasirašė protesto laiške prieš Josifo Brodskio teismą, 1968 m. – prieš invaziją į Čekoslovakiją.Weiss, Michael (11 February 2008). „A Citizen of Human Grief “. The New York Sun. 1989 m. išrinktas į TSRS parlamentą demokratų sąraše.

Po TSRS griūties buvo Boriso Jelcino sąjungininkas, bet po karo Čečėnijoje pradžios nustojo jį remti.McLaughlin, Daniel (17 July 2004). „West awakes to Yevtushenko“. The Irish Times. p. 56. Po 2007 m. didelę dalį laiko praleido JAV, Talsos, Niujorko, Floridos Atlanto universitetuose dėstė rusų kalbą, Europos poeziją, kino istoriją.„Yevgeny Yevtushenko, Russian poet who memorialised Babi Yar, dies aged 84“. The Guardian. Associated Press. 1 April 2017. 

 Kūrybos bruožai 
Jevtušenkos lyrinėje publicistinėje poezijoje atsispindi XX a. rusų visuomenės pokyčiai, kartos, brendusios atšilimo laikotarpiu, pasaulėjauta. Kūrybai būdinga lyriškumas ir patetika, lojalumas ir opozicija oficialiajai ideologijai. Meilės lyrika pasižymi psichologiniu subtilumu, gyvenimo išmintimi. Protesto temos ryškiai atsispindi poemose Stotis „Zima“ (1956 m.), Babij Jaras (1961 m.), eilėraščiuose Stalino įpėdiniai (1962 m.), Tankai šliaužia per Prahą (1968 m.). Daug eilių tapo dainomis.

 Bibliografija 
 Poezijos rinktinės
Žymiausios:
 Entuziastų plentas (Шоссе Энтузиастов, 1956 m.)
 Švelnumas (Нежность, 1962 m.)
 Intymi lyrika (Интимная лирика, 1973 m.)
 Poetas Rusijoje daugiau negu poetas (Поэт в России – больше, чем поэт, 1973 m.)
 Atramos taškas (1981 m.)
 Beveik pabaiga (Почти напоследок, 1985 m.)
 Rytdienos vėjas (Завтрашний ветер, 1987 m.)
 Miegok, mylimoji (Любимая, спи, 1989 m.)
 Paklausykit manęs, piliečiai (Граждане, послушайте меня, 1989 m.)
 Metų nėra (Нет лет, 1993 m.)
 Vėlyvos ašaros (Последние слёзы, 1995 m.)
 Lėta meilė (Медленная любовь, 1997 m.)
Romanai
 Uogingos vietovės (Ягодные места, 1981 m.)
 Nemirk anksčiau mirties (Не умирай прежде смерти, 1993 m.)
Pjesės
 Vaikų darželis (Детский сад, 1983 m.)
 Stalino laidotuvės (1990 m.)

 Šaltiniai 

Kategorija:Rusijos poetai
Kategorija:Rusijos rašytojai