Albatros D.V

Albatros D.V – Pirmojo pasaulinio karo pabaigoje Vokietijos imperijos karinių oro pajėgų (vok. Luftstreitkräfte) užsakymu įmonės „Albatros Flugzeugwerke“ sukurtas vienvietis naikintuvas. D.V buvo paskutinis „Albatros" gamintas D serijos orlaivis ir paskutinis „Albatros“ naikintuvas. 

Nepaisant gerai žinomų „D" serijos konstrukcijos trūkumų ir gamybos pradžiai pasenusių techninių duomenų, iki gamybos nutraukimo 1918 m. balandžio mėn. buvo pagaminta maždaug 900 vnt. „D.V" ir dar 1 612 vnt. modernizuotų „D.Va". 

Šiuos lėktuvus Vokietijos imperijos KOP naudojo iki karo pabaigos. Po karo jie buvo eksploatuojami keliose šalyse – Osmanų imperijoje ir Turkijoje, Lenkijoje; bent vieną D.V turėjo ir Lietuvos karo aviacija.

 Konstrukcija ir gamyba 
1917 m. balandžio pradžioje Vokietijos Karo aviacijos inspecija (vok. Inspektion der Fliegertruppen (Idflieg)) įmonei „Albatros Flugzeugwerke“ pateikė užsakymą sukurti patobulintą gana sėkmingo, tačiau jau senstelėjusio naikintuvo „Albatros D.III" versiją. Pirmasis D.V prototipas pakilo to paties mėnesio pabaigoje. D.V buvo labai panašus į „D.III", abu naudojo tą patį 127 kW (170 AG) galios variklį „Mercedes D.IIIa". Pagrindinis skirtumas buvo naujas, visiškai elipsės formos skerspjūvio fiuzeliažas, kuris buvo 32 kg lengvesnis nei ankstesnių „D.I" – „D.III" konstrukcijų iš dalies plokščio skerspjūvio fiuzeliažas.Mikesh 1980, p. 15. Naujam elipsiniam skerspjūviui prireikė papildomo lonžerono prieš ir už sparnų. Pirmuose D.V egzemplioriuose buvo naudojami D.III uodega, vairas ir horizontalus stabilizatorius. Į „Albatros“ gamykloje Johannistalyje pagamintus „D.V" buvo montuojamas „D.III" uodega, tačiau įmonės „Ostdeutsche Albatroswerke (OAW)“ gamykloje laisvajame Schneidemihl mieste (dab. Pila, Lenkija) jau buvo montuojama didesnė uodega ir stabilizatoriai.Grosz 2003, pp. 21–22. Lyginant su pirmtaku, į D.V buvo montuojamas didesnis propelerio gaubtas ir apatinis vertikalus stabilizatorius (pilvo pelekas).

„Albatros D.V" – vienvietis medinės konstrukcijos biplanas, pagamintas pagal pusantrasparnio schemą. Kaip ir „D.III", „D.V" buvo modifikuotas „Albatros D.I" ir „D.II" variantas, tačiau konstrukcine kokybe juos smarkiai pranokęs. „D.V" buvo naudojamas tas pats fanera dengtas pusiau monokoko fiuzeliažas.miniatiūra| Britų trofėjus – „Albatros DV“ (Gamyklinis Nr. D.1162/17) su D. Britanijos KOP ženklaisVokietijos karinių oro pajėgų inspekcijos (Idflieg) nurodymu D.III sparnai buvo suprojektuoti panašūs į prancūziško Nieuport 11: viršutinių sparnų ilgis buvo padidintas, o apatinių sparnų chorda buvo sumažinta, taip pat buvo paliktas tik vienas lonžeronas. Sparnai galuose buvo jungiami nebe lygiagrečiais, o „V" formos spyriais. Dėl šios priežasties britai „D.III" ir „D.V" vadino „V-strutter“. Orlaivio sparnai (viršutinis – ištisinis) – dviejų lonžeronų, dengti drobe, uodegos vairai – iš dalies drobe. Gerų aerodinaminių formų ir labai atsparus liemuo buvo dengtas klijuote. Važiuoklė paprasta, dviejų ratų, su šliaužikliu gale; ištisinės ašies ilgis 1,80 m. Kabina – atvira. Propeleris – fiksuoto žingsnio, dviejų menčių, medinis.
Lyginant su „D.III", viršutinis „D.V" sparnas buvo 121 mm arčiau fiuzeliažo, o apatiniai sparnai pritvirtinti prie korpuso be aerodinaminio gaubto. D.V sparnai buvo beveik identiški standartinio D.III sparnams. Sparnų išdėstymas buvo seskviplanino tipo (sparnai vertikaliai tiksliai vienas virš kito), kuo jis buvo panašus į prancūzišką bendraamžį Nieuport 11. Vienintelis reikšmingas „D.III" ir „D.V" sparnų skirtumas buvo pakeista eleronų trosų montavimo vieta, dėl ko jie buvo visiškai įkomponuoti viršutiniame sparne.Connors 1981, p. 22. Prieš patvirtindama orlaivio tinkamumą, Idflieg atliko „D.V" tik fiuzeliažo, bet ne sparnų, struktūrinio atsparumo bandymus.Van Wyngarden 2007, p. 40.
miniatiūra|Jasta 300 Albatros D.Va (s/n 7416/17) Australijos pajėgų užgrobtas Palestinoje 1918 m.Pirmuosiuose D.V egzemplioriuose buvo montuojama didelė galvos atrama. Vėliau, remiantis eksploatacijos metu sukauptomis pastabomis, ji buvo pašalinta jau iš antrosios šių orlaivių partijos užsakymo, kaip ribojanti piloto matymo lauką.Connors 1981, p. 22.Guttman 2009, p. 31. Palestinoje dislokuotuose orlaiviuose buvo montuojami du sparnų radiatoriai, taip prisitaikant prie prastesnio aušinimo šiltesniame klimate.

1917 m. balandį Idflieg pateikė užsakymą pagaminti 200 vnt. D.V orlaivių, gegužę – dar 400, o liepą – dar 300.Van Wyngarden 2007, p. 40. Pradžioje D.V buvo gaminami tik Johanistalyje įsikūrusioje „Albatros“ gamykloje, metų antroje pusėje gamyba prasidėjo ir Šneidemiulėje įsikūrusioje gamykloje.
miniatiūra|Jasta 5 Albatros DIII ir DV. Boistrancourt, 1917 m. liepa.
Viso buvo pagaminta 2562 vnt. D.V ir D.Va, su šiais gamykliniais numeriais:

 Albatros D.V:
 D.1000/17 – D.1199/17, 200 vnt.
 D.1962/17 – D.2361/17, 400 vnt.
 D.4403/17 – D.4702/17, 300 vnt.

 Albatros D.Va:
 D.5165/17 – D.5426/17, 262 vnt.
 D.5600/17 – D.5849/17, 250 vnt.
 D.7000/17 – D.7549/17, 550 vnt.

 Licencinė Albatros D.Va gamyba „Ostdeutschen Albatros-Werke (OAW)“ įmonėje:
 D.6400/17 – D.6999/17, 600 vnt.ngelucci, Enzo, Matricardi, Paolo: Die Flugzeuge. Von den Anfängen bis zum Ersten Weltkrieg. Falken-Verlag, Wiesbaden 1976

 Eksploatacijos istorija 
miniatiūra| Albatros D.V piloto matytas vaizdas į valdymo prietaisus ir variklį.
„ D.V" buvo pradėti eksploatuoti 1917 m. gegužės mėn. Jau pirmųjų skrydžių metu išryškėjo sparno konstrukcijos defektai.Van Wyngarden 2007, p. 40. Pirmojo eksploatacijos mėnesio pabaigoje Idflieg atliko pavėluotą testavimą nepalankiausiomis sąlygomis ir padarė išvadą, kad D.V sparnai buvo linkę lūžti dar labiau nei jo pirmtako.Guttman 2009, p. 22. D.V viršutinio sparno išorinės dalys dėl vibracijos neretai pradėdavo irti ore. Šio trūkumo taisymui sparnai buvo papildomai stiprinami vielinėmis atotampomis. Po grubaus nusileidimo fiuzeliažo dangoje kartais atsirasdavo skilimų ir įtrūkimų.

Šių trūkumų fone „ D.V" pasirodė tik nežymiai geriau nei „ D.III".Connors 1981, p. 22.

Fronto lakūnai lėktuvo nemėgo ir teikė pirmenybę senesniam „D.III". 1917 m. liepos mėn. laiške Manfredas fon Richthofenas apibūdino D.V kaip „tokį pasenusį ir taip juokingai prastesnį nei anglų lėktuvai, kad su šiuo lėktuvu nieko neįmanoma padaryti“. Šias išvadas patvirtino ir britai, bandydami trofėjinį D.V nustatę, kad orlaivis lėtai atlikdavo manevrą, valdymo įrankiai reikalavo didelės piloto jėgos, o pats lėktuvas buvo apibūdintas kaip varginantis pilotą.Bennett 2006, p. 124.
Užfiksuotus trūkumus „Albatros“ pamėgino ištaisyti pasiūlydamas modelį „D.Va“. Jis pasižymėjo tvirtesniais sparnų lonžeronais, storesnėmis sparno nerviūromis ir sustiprintu fiuzeliažu.Van Wyngarden 2007, p. 65. Modifikuotas „ D.Va" buvo 23 kg sunkesnis D.III, tačiau šį masės pasidėjimą kompensavo 130 kW (180 AG) galios variklis „Mercedes D.IIIaü" su kompresoriumi. Nepaisant šios modernizacijos struktūrinės problemos nebuvo pilnai pašalintos.Mikesh 1980, p. 17. D.Va buvo grįžta prie ankstesniame modelyje D.III naudotos eleronų trosų valdymo schemos: trosas nuo vairalazdės ėjo per apatinį sparną, ir ties spyriais kilo aukštyn į eleronus – panašiai, kaip prieš 1914 m. sukurtame neginkluotame dviviečiame Albatros B.I. Tokia schema užtikrino efektyvesnę valdymo paviršių reakciją. D.III ir D.Va sparnai buvo tarpusavyje pakeičiami.Connors 1981, p. 22. Šia galimybe naudojosi ir Lietuvos karo aviacija, 1919–1922 m. bent vieną D.III naudojusi su D.V sparnais.Ramoška, Gytis, Karo Aviacijos Albatros D III, Plieno sparnai Stiprindamas sparną „Albatros“ modelyje „D.Va“ pridėjo nedidelę įstrižą atramą, jungiančią priekinį tarpplokštuminį statramstį su priekiniu apatinio sparno kraštu. Šia konstrukcija taip pat buvo modernizuoti kai kurie anksčiau pagaminti D.V.miniatiūra| Albatros D.Va aprašymas I Pasaulinio karo laikų angliškame kariniame žinyne1917 m. rugpjūčio mėn. Idflieg užsakė 262 vnt. D.Va, rugsėjo mėn. buvo pateiktas naujas užsakymas 250 vnt., o spalį – dar 550 vnt. Iki tol gaminusi „ Albatros D.III" „Ostdeutsche Albatros Werke“ spalio mėn. gavo užsakymą pagaminti 600 vnt. „ D.Va". Pirmieji serijiniai „ D.Va" buvo pradėti tiekti tų pačių metų spalį.Van Wyngarden 2007, p. 65. Tuo metu dėl struktūrinių „ Fokker Dr. I" problemų ir nepasiteisinusio „ Pfalz D.III" Luftstreitkräfte neturėjo kitų naikintuvo alternatyvų nei „ D.Va". Šią padėtį pakeitė tik „ Fokker D.VII" pasirodymas 1918 m. viduryje. 

D.Va gamyba buvo nutraukta 1918 m. balandžio mėn.Mikesh 1980, p. 7. 1918 m. gegužės mėn. Vakarų fronte buvo naudojami 131 „ D.V" ir 928 „ D.Va". Pasirodžius „Fokker D.VII" jie buvo pradėti išvesti iš aktyvios tarnybos ir rugpjūčio 31 d. fronto daliniuose buvo mažiau nei 400 visų tipų „Albatros“ naikintuvų. Nors ir palaipsniui išvedami iš eksploatacijos, „ D.V" ir „ D.Va" buvo eksploatuojami iki pat karo pabaigos.Herris 2001, p. 154.

 Palyginimas su to paties laikotarpio analogais 
PavadinimasŠalis gamintojaPirmas skrydisEksploatacijos pradžiaVariklio galiaDidžiausias greitisKilimo masėGinkluotė (kulkosvaidžiai)Skrydžio lubosPagaminta vnt.Albatros D.III1916-08-011917-01-15170 AG165 km/h886 kg25.500 m1352S.E.5a1916-11-221917-03-15200 AG222 km/h880 kg25.185 m5205Sopwith Camel1916-12-311917-06-15130 AG185 km/h659 kg25.791 m5490Sopwith Dolphin1917-03-231918-02-15200 AG211 km/h890 kg26.100 m2072Albatros D.Va1917-04-151917-07-15185 AG187 km/h937 kg26.250 m2562Pfalz D.IIIa1917-04-151917-08-15180 AG181 km/h834 kg26.000 m750SPAD S.XIII1917-04-301917-05-31220 AG222 km/h820 kg26.650 m8472Nieuport 281917-06-141918-03-15160 AG195 km/h740 kg25.200 m300Fokker Dr.I1917-07-051917-09-01130 AG160 km/h585 kg26.500 m420Sopwith Snipe1917-10-311918-08-30230 AG195 km/h955 kg26.100 m497L.F.G. Roland D.VIa1917-11-301918-05-15160 AG190 km/h820 kg25.500 m353Siemens-Schuckert D.IV1917-12-311918-08-15160 AG190 km/h735 kg28.000 m123Fokker D.VII1918-01-241918-04-15180 AG189 km/h910 kg26.000 m800Fokker D.VIIF1918-01-241918-04-15226 AG205 km/h910 kg27.000 m200Pfalz D.VIII1918-01-241918-09-15160 AG190 km/h740 kg27.500 m120Pfalz D.XII1918-03-311918-07-15160 AG180 km/h902 kg25.640 m750Fokker D.VIII1918-05-311918-07-31110 AG204 km/h605 kg26.300 m289

 Išlikę lėktuvai ir replikos 
miniatiūra|Albatros D.Va Smitsono instituto nacionaliniame oro ir kosmoso muziejuje 2022 m. duomenimis, muziejuose buvo saugomi du D.Va.

 Lėktuvas su gamykliniu numeriu D.7161/17, manoma, kad priklausęs Jasta 46, Antantės pajėgų buvo užgrobtas 1918 m. balandžio arba gegužės mėn. 1919 m. lėktuvas buvo pristatytas De Young memorialiniame muziejuje San Franciske (Kalifornija, JAV). JAV Nacionalinis oro ir kosmoso muziejus šį orlaivį įsigijo 1949 m. Jis buvo laikomas sandėlyje iki restauravimo pradžios 1977 m. Nuo 1979 m. D.7161/17 buvo eksponuojamas Aviacijos ir kosmoso muziejuje Vašingtone. Abejose šio orlaivio fiuzeliažo pusėse yra išlikęs asmeninis piloto ženklas „Stropp“.miniatiūra| D.Va (Nr. D.5390/17) Australijos karo memoriale Kanberoje
 Jasta 29 leitenanto Rudolfo Klauso pilotuotas D.V su gamykliniu numeriu D.5390/17 1917 m. gruodžio 17 d. pažeistas mūšyje su Australijos oro korpuso RE8 sėkmingai nusileido Antrosios Australijos divizijos 21-ojo pėstininkų bataliono užnugaryje."Albatros D.Va Scout Aircraft. " Australian War Memorial. Nuoroda tikrinta: 20 July 2017. 1918 m. vasario mėn. britų karo biuras šį lėktuvą perleido Australijos oro pajėgoms, kurios, savo ruožtu, jį parvežė namo ir perdavė muziejui. 2001 m. orlaivis buvo restauruotas Treloaro technologijų centre."Conservation of the Albatros D.Va. " Australian War Memorial. Nuoroda tikrinta: 21 July 2017. Nuo 2008 m. D.5390/17 vėl buvo viešai rodomas Australijos karo memorialo ANZAC salėje.

Skraidančią D.V kopiją, išdažytą Bavarijos karinių pajėgų piloto Hanso Böhningo Rautenflagge naudota galinio fiuzeliažo spalvų schemą, Senajam Reinebeko aerodromui sukūrė Kanados aviatorius Koulas Palenas (angl. Cole Palen). Kanadoje pagaminta „Ranger“ varikliu varoma kopija 2017 m. buvo bazuojama Naujosios Zelandijos karo lėktuvų asociacijos aerodrome Ardmoro mieste (Ardmore), Oklande. XX a. pabaigoje keletas D.V kopijų pagal autentiškus brėžinius, kai kurios jų – ir su autentiškais varikliais buvo pagamintos Naujojoje Zelandijoje. Viena tokių eksponuojama Karališkųjų oro pajėgų muziejuje Kolindeile (Londonas, Naujoji Zelandija). Kita jų priklausė JAV aviatoriui Kermit Weeks (Florida, JAV), dar dvi priklausė TVAL (Naujoji Zelandija).

 Lietuvoje 
Lietuvos karo aviacija turėjo vieną „Albatros D.V". Jis buvo įsigytas 1919 m. pradžioje iš Vokietijos kariuomenės dalinių Rytprūsiuose. Tai buvo vienas iš maždaug 50 lėktuvų, kuriuos, apeidami Antantės sankcijas, Vokietijos kariuomenės atskiri daliniai pardavė Lietuvai. Tokiu būdu Lietuvos karo aviacija įsigijo keturis naikintuvus „Fokker D.VII", du naikintuvus „Albatros D.III", vienuolika mokymui tinkamų „Albatros C.Ib", tris šarvuotus „Albatros  J.II", du „LVG C.VI", po vieną „LVG C.V", „Albatros B.II", „Albatros C.III" ir „Rumpler C.I", du „Albatros C.XV", keturis dviviečius naikintuvus ir šturmo lėktuvus „Halberstadt CL.II", penkis „Halberstadt CL.IV", vieną „Halberstadt C.IV," šešis „Halberstadt C.V", šešis „DFW C.V".Ramoška, Gytis, Pirmieji karo aviacijos lėktuvai 1919-23 m., Plieno sparnai

Turimais duomenimis su šiuo Lietuvos "Albatros D.V" skrydžiai nebuvo vykdomi. 1921 m. orlaivis buvo išardytas ir panaudotas dalimis remontuojant kitus lėktuvus.ALBATROS D.V, Plieno sparnai

Dokumentuose šio lėktuvo pavadinimas buvo trumpinamas į „Alb C V“.

 Operatoriai 

 Luftstreitkräfte
 Karališkosios Prūsijos karinės oro pajėgos (vok. Königlich Preußische Fliegertruppe)

 Jasta 1
 Jasta 2
 Jasta 3
 Jasta 4
 Jasta 5
 Jasta 6
 Jasta 7
 Jasta 10
 Jasta 11
 Jasta 12
 Jasta 13
 Jasta 14
 Jasta 15
 Jasta 17
 Jasta 18
 Jasta 21

 Jasta 22
 Jasta 24
 Jasta 26
 Jasta 27
 Jasta 37
 Jasta 40
 Jasta 43
 Jasta 46
 Jasta 55 (F)
 Jasta 57
 Jasta 59
 Jasta 61
 Jasta 62
 Jasta 63
 Jasta 69
 Jasta 75
 Jasta 84
 Kest 1a
 Bogohl 6
miniatiūra| Eduardas Ritteris von Schleichas prie savo D.V (gamyklinis Nr. D.2034/17)
 Karališkosios Bavarijos oro pajėgos (vok. Königlich Bayerische Fliegertruppe)
 Jasta 16b
 Jasta 23b
 Jasta 32b
 Jasta 34b
 Jasta 35b
 Jasta 76b
 Jasta 77b
 Jasta 78b
 Jasta 79b

 Saksonijos pajėgos
 Jasta 72s

 Viurtenburgo pajėgos
 Jasta 28w
 Jasta 64w

 Kaiserliche Marine
 Seefrontstaffel 1
 Marine Feld Jagdstaffel 1
 Marine Feld Jagdstaffel 2
 miniatiūra|Lenkijos KOP Albatros D.V, Pucko aerodromas, 1923 m.Marine Feld Jagdstaffel 3



 Karo aviacija



 Lenkijos oro pajėgos (tarpukaris)

 Osmanų imperijos karinės oro pajėgos

 Techniniai duomenys (DV) 
miniatiūra|Oficialus Albatros D.V brėžinys (vok. Baubeschreibung), pateiktas IdFlieg vertinimui
RodiklisAlbatros D.VAlbatros D.VaĮgula1Ilgis7,33 mSparno mojis9,05 mAukštis2,70 mSparnų plotas20,32 m²Masėtuščio717 kg730 kgmaksimali kilimo915 kg937 kgJėgainėvandeniu aušinamas 6 cilindrų vienaeilis vidaus degimo variklisMercedes D.III, 170 AG galiosMercedes D.IIIa, 185 AG galiosGreitismaksimalus180 km/h187 km/hKilimo laikasį 1000 m4:20 min4:20 minį 3000 m14:30 min17:08 minį 3000 m11:18 minį 5000 m32 min35 minSkrydžiolubos6500 m6250 mnuotolis380 km350 kmtrukmė2 hGinkluotė2 kulkosvaidžiai MG 08/15

 Bibliografija 
 (LT) ALBATROS D.V, Plieno sparnai
 (DE) Angelucci, Enzo, Matricardi, Paolo: Die Flugzeuge. Von den Anfängen bis zum Ersten Weltkrieg. Falken-Verlag, Wiesbaden 1976, ISBN 3-8068-0391-9
 (EN) Bennett, Leon. Gunning for the Red Baron. College Station, Texas: Texas A&M University Press, 2006. ISBN 1-58544-507-X.
 (EN) Connors, John F. Albatros Fighters in Action (Aircraft No. 46). Carrollton, Texas: Squadron/Signal Publications, Inc., 1981. ISBN 0-89747-115-6.
 (EN) Gray, Peter and Owen Thetford. German Aircraft of the First World War. London: Putnam & Company Ltd., 1970. 2nd ed. ISBN 0-370-00103-6.
 (EN) Green, William and Gordon Swanborough. The Complete Book of Fighters. London: Salamander Books, 1994. ISBN 0-8317-3939-8.
 (EN) Grosz, Peter M. „The Agile & Aggressive Albatros“. Air Enthusiast Quarterly, No. 1, n.d., pp. 36–51. ISSN 0143-5450
 (EN) Grosz, Peter M. Albatros D.III (Windsock Datafile Special). Berkhamsted, Herts, UK: Albatros Publications, 2003. ISBN 1-902207-62-9.
 (EN) Guttman, Jon. SE 5A vs Albatros D V: Western Front 1917-18 (Duel 20). Oxford, UK: Osprey Publishing, 2009. ISBN 978-1-84603-471-8.
 (EN) Herris, Jack. Pfalz Aircraft of World War I (Great War Aircraft in Profile, Volume 4). Boulder, Colorado: Flying Machine Press, 2001. ISBN 1-891268-15-5.
 (EN) Mikesh, Robert C. Albatros D.Va: German Fighter of World War I. Washington, D.C.: Smithsonian Institution Press, 1980. ISBN 0-87474-633-7
 (EN) Nelcarz, Bartolomiej and Robert Peczkowski. White Eagles: The Aircraft, Men and Operations of the Polish Air Force 1918–1939. Ottringham, UK: Hikoki Publications, 2001. ISBN 1-902109-73-2.
 (FR) 
 (LT) Ramoška, Gytis, Pirmieji karo aviacijos lėktuvai 1919-23 m., Plieno sparnai
 (EN) VanWyngarden, Greg. Albatros Aces of World War I Part 2 (Aircraft of the Aces No. 77). Oxford, UK: Osprey Publishing, 2007. ISBN 1-84603-179-6

 Išnašos 

Kategorija:Albatros orlaviai
Kategorija:Naikintuvai
Kategorija:Biplanai
Kategorija:Pusantrasparniai