Šventosios Dvasios ordinas

Šventosios Dvasios ordinas () – aukščiausias ordinas Prancūzijos karalystėje, 1578 m. gruodžio 31 d. įsteigtas karaliaus Henriko III. Nuo Prancūzijos monarchijos panaikinimo dinastinis ordinas, priklausantis Burbonų giminei. Dabartiniai ginčijami ordino didieji magistrai yra pretendentai į Prancūzijos sostą – Liudvikas XX ir Jonas IV.

Visiems ordino nariams taip pat buvo suteikiamas Šv. Mykolo ordinas, todėl jie vadinti „karaliaus ordinų kavalieriais“ () ir abu juos galėjo vaizduoti savo herbe. Šiuodu ordinai kartu vadinti „karaliaus ordinais“.

 Istorija 
kairėje|miniatiūra|Henrikas III ir Šventosios Dvasios ordino kavalieriai, 1765 m. (Šarlis Andrė van Lo)
Šventosios Dvasios ordinas Prancūzijos karaliaus ir pirmojo tuo  metu neseniai sukurtos Abiejų Tautų Respublikos valdovo Henriko III Valua įsteigtas 1578 m. gruodžio 31 d. Prancūzijos karaliai buvo šio ordino didieji magistrai ir per savo karūnaciją duodavo priesaiką „jį sergėti, visomis savo jėgomis neleisti, kad jis žlugtų, sumenkėtų ar bent kiek būtų pakeisti jo pagrindiniai nuostatai.“ Ordino ceremonijoms pasirinktas Didžiųjų augustinų vienuolynas () Paryžiuje. Henrikas III ordiną įkūrė siekdamas aplink karalių suburti religinių karų suskaidytą aukštuomenę, o daugelio valdymų metu nuvertintas Šv. Mykolo ordinas nebegalėjo atlikti šio vaidmens. Liudvikas XIV, arba Karalius Saulė, žinomas kaip karalius, didikus suvaldęs prabanga, pompastika ir garbingais titulais, nuo pat savo viešpatavimo pradžios Šventosios Dvasios ordiną naudojo kaip politinės valdžios priemonę – naujų narių priėmimai visada pažymėjo svarbius įvykius: karaliaus asmeninės valdžios pradžią, karus. Nuo 1682 m. ceremonijos rengtos Versalio rūmuose.

Karališkuosiuose dokumentuose antspaudams paprastai buvo naudojamas raudonas arba žalias vaškas. Tik raštams, susijusiems su Šventosios Dvasios ordinu, galėjo būti naudojamas baltos spalvos vaškas. 

 Sudėtis ir regalijos 
Šventosios Dvasios ordiną sudarė:

 Vyriausiasis ir suverenusis didysis magistras (chef et souverain grand maître) – Prancūzijos karalius, aukščiausias ordino atstovas;
 Kavalieriai (chevaliers) – šimtas žemiausio ordino laipsnio kilmingųjų;
 Komandorai (commandeurs) – aštuoni dvasininkai, dėl savo bažnytinės tarnystės negalėję būti karaliaus ordinų kavalieriams įprasto Šv. Mykolo ordino nariais;
 Didieji pareigūnai (grands officiers) – keturi svarbiausi komandorai, atsakingi už ordino administraciją.

Kiekvienas didysis pareigūnas ėjo vienerias iš šių pareigų:

 Kancleris ir antspaudų tvarkytojas (chancelier et garde des sceaux);
 Prevo ir ceremonimeistras (prévôt et maître des cérémonies);
 Didysis iždininkas (grand trésorier);
 Sekretorius (greffier).

Karaliaus ordinams taip pat tarnavo keturi mažesnės svarbos pareigūnai:

 Heroldas, herbų karalius (héraut roi d’armes);
 Lydėtojas (huissier);
 Intendantas (intendant);
 Genealogas (généalogiste).

Asmenys, kuriems buvo suteiktas Šventosios Dvasios ordinas, dėvėdavo ant šviesiai mėlynos apykaklės kabantį auksinį kryžių, vėliau pradėta ryšėti ties klubu į įmantrų kaspiną surištas tokios pat spalvos juostas. Nariai dar nešiojo visų viršutinių apdarų kairėje krūtinės pusėje prisiuvamą ordino kryžių. Ceremonijų metu dėvėtos prašmatnios mantijos. Regalijos nariams nepriklausė ir jiems mirus įpėdiniai privalėjo jas grąžinti valdovui. 

 Galerija 

 Pastabos 

 Išnašos 

 Literatūra 


Kategorija:Prancūzijos valstybiniai apdovanojimai‎