Pekino opera

Pekino opera () – labiausiai paplitusi kinų operos (teatro) forma, jungianti instrumentinę ir vokalinę muziką, pantomimą, šokį ir akrobatiką.

Pagrindinės spektaklių trupės įsikūrusios Pekine, Tiandzine ir Šanchajuje. Pekino opera taip pat paplitusi Taivane, kur žinoma pavadinimu Guójù („Nacionalinė opera“). Laikui bėgant Pekino opera išplito į kitus regionus, tokius kaip JAV ir Japonija. Pekino operos trupės yra bent dukart gastroliavusios Lietuvoje.Pekino opera iš arti (Bernardinai.lt)

2010 m. ši teatrinė forma UNESCO buvo įtraukta į nematerialiojo pasaulio paveldo sąrašąPeking Opera. 
 Istorija 
Ji atsirado Pekine Čingų dinastijos viduryje (1644–1912 m.) iš Jangdzės upės žemupyje paplitusios pirmtakės huabu operos.Pekino opera (Rytų Azijos žinynas), o iki XIX a. vid. išpopuliarėjo visoje šalyje. Pekino operos programa buvo labai populiari Čingų dvare ir laikoma Kinijos kultūriniu paveldu.

Kultūrinės revoliucijos (1966–1976 m.) laikotarpiu tradicinė Pekino opera buvo pasmerkta kaip „feodalistinė“ ir „buržuazinė“, vietoje jų vaidintos revoliucinės operos. Po kultūrinės revoliucijos šie pokyčiai buvo atšaukti ir Pekino opera sugrįžo į scenas, tačiau ankstesnės šlovės nebepasiekė. Pastaraisiais metais siekiant pritraukti daugiau žiūrovų bandoma operą reformuoti gerinant atlikimo kokybę, pridedant naujus spektaklio elementus, spektaklius trumpinant, vaidinant naujus ar adaptuotus spektaklius ir pan.

 Bruožai 
Pekino operoje yra keturi pagrindiniai personažai: šeng (pagrindis vyriškos lyties vaidmuo), dan (bet koks moteriškas vaidmuo), dzing (atžagaraus ar agresyvaus charakterio vyriškos lyties vaidmuo) ir čou (klounai). Spektaklio trupės dažnai turi keletą aktorių vienam personažo tipui, taip pat daug antrinių ir tretinių atlikėjų. Artistams būdingi įmantrūs ir spalvingi kostiumai ir minimalios dekoracijos. Atlikėjų meistriškumas vertinamas pagal judesių grakštumą. Atlikėjai taip pat laikosi įvairių stilistinių konvencijų, kurios padeda žiūrovams orientuotis spektaklio siužete. Kiekvienas judesys turi prasmę ir turi eiti išvien su muzika. 

Pekino operos muziką galima suskirstyti į xīpí (西皮) ir èrhuáng (二黄) stilius. Dainų sakiniai dažniausiai susidaro iš penkių arba septynių žodžių. Pekino operos repertuare yra daugiau nei 1400 kūrinių, paremtų Kinijos istorija, folkloru ir vis dažniau šiuolaikiniu gyvenimu.

 Kitos pasaulio paveldu pripažintos panašios teatro tradicijos 
 No (2008, )
 Kabukis (2008, )
 Kunčiu opera (2008, )
 Kantoniečių opera (2009, )
 Kumi odori (2010, )

 Išnašos 

 Šaltiniai 




Kategorija:Opera
Kategorija:Kinijos kultūra