Monarchizmas

Monarchizmas – pasisakymas už monarchinio pobūdžio sistemą ar monarchistinį valdymą.Webster's Encyclopedic Unabridged Dictionary of the English Language, 1989 edition, p. 924. Monarchistu yra laikomas asmuo, kuris šią valdymo formą palaiko, nepriklausomai nuo asmens, siekiančio užimti šias pareigas, tuo tarpu rojalistas remia konkretaus monarcho arba pretendento į sostą valdymą. Monarchizmo priešingybė – respublikonizmas.Bohn, H. G. (1849). The Standard Library Cyclopedia of Political, Constitutional, Statistical and Forensic Knowledge. p. 640. A republic, according to the modern usage of the word, signifies a political community which is not under monarchical government ... in which one person does not possess the entire sovereign power."Definition of Republic". Merriam-Webster Dictionary. Nuoroda tikrinta 2017-02-18. a government having a chief of state who is not a monarch ... a government in which supreme power resides in a body of citizens entitled to vote and is exercised by elected officers and representatives responsible to them and governing according to law"The definition of republic". Dictionary.com. Nuoroda tikrinta 2017-02-18. a state in which the supreme power rests in the body of citizens entitled to vote and is exercised by representatives chosen directly or indirectly by them. ... a state in which the head of government is not a monarch or other hereditary head of state. 

 Istorija 
Monarchija – viena seniausių politinių institucijų pasaulyje.„Sumerian King List [Paskutinis Šumerų karalius]“ (PDF). Originalus PDF archyvuotas 2013-11-10. Nuoroda tikrinta 2012-04-07. Šiai sistemai socialinės hierarchijos požiūriu artimiausias yra ikivalstybinių genčių žemių vado valdymas, kurį galima laikyti pirmykšte monarchijos forma. Ikivalstybiniai politiniai dariniai vėliau davė pradą valstybių formavimuisi, kurios visų pirma susiformavo Mesopotamijoje, Egipte bei Indo slėnyje.Conrad Phillip Kottak (1991). „Cultural Anthropology [Kultūrinė antropologija]“. McGraw-Hill. p. 124. ISBN 978-0-07-035615-3.

Daugelio monarchų politinė galia sumenko XX amžiuje, ypač po Pirmojo pasaulinio karo, kuomet žlugo trys pagrindinės Europos monarchijos – Rusijos Romanovų, Vokietijos Hohencolernų bei Austrijos–Vengrijos Habsburgų dinastijos. Tačiau šis procesas prasidėjo dar XVIII amžiuje, kuomet Volteras bei kiti Apšvietos amžiaus šalininkai propagavo „apšviestąjį absoliutizmą“, kurį anuomet itin rėmė Šventosios Romos imperatorius Juozapas II ir Rusijos imperatorienė Jekaterina II-oji. Europos monarchijų silpnėjimą paspartino senajame žemyne bei buvusiose kolonijose nuvilnijusios revoliucijos, iš kurių ryškiausios – Jungtinių Valstijų bei Prancūzijos revoliucijos.„A beginner's guide to the Age of Enlightenment [Apšvietos amžiaus pradžiamokslis]“. Khan Academy. Nuoroda tikrinta 2020-06-22. Monarchinis valdymas Rytų Europoje galutinai išnyko su socializmo regione plėtra 1947 metais, kuomet buvo panaikintos Rumunijos, Vengrijos, Albanijos, Bulgarijos bei Jugoslavijos monarchijos ir šalys virto socialistinėmis respublikomis.

 Dabartinės monarchijos pasaulyje 
ValstybėMonarchasKoprincas Emmanuel MacronKoprincas Joan Enric VivesKaralius Karolis IIIKaralius Hamad bin IsaKaralius Pilypas ISultonas Hasanal BolkijahKaralius Džigme Kesar NamgjalKaralienė Margarita IIKaralius Msvati IIIKaralius Pilypas VIImperatorius NaruhitoKaralius Abdulah IIŠeichas Khalifa bin Zajed Al NahijanKaralius Norodom SihamoniEmyras Tamim bin Hamad al TaniEmyras Navaf Al AhmadKaralius Letsi IIIPrincas Hansas Adamas IIDidysis kunigaikštis AnriKaralius AbdulahKaralius Mohamed VIPrincas Albertas IIKaralius Vilhelmas AleksandrasKaralius Haroldas VSultonas Haitham bin TarikKaralius SalmanKaralius Karolis XVI GustavasKaralius VajiralongkornKaralius Tupou VIPopiežius Pranciškus

 Monarchizmas Lietuvoje 

Lietuvoje gyvuoja monarchistinis judėjimas, kuris siekia atkurti 1918 m. trumpai de jure gyvavusią Lietuvos konstitucinę monarchiją.Jakilaitis, E. (2018) „Paskelbtojo karaliaus Mindaugo II anūkas: monarchija Lietuvai būtų pigiau ir naudingiau“'. Delfi. Judėjimas drauge su Lietuvos bajorų karališkąja sąjunga mano, jog dabartinė Lietuvos valstybė neįvykdė visų sudėtingų bei būtinų procedūrų, siekiant deramai panaikinti monarchiją šalyje. Pasak nevyriausybinės organizacijos „Lietuvos karalystės rūmai“ senato maršalo Stanislovo Švedarausko, „Ar galima nustatyti tikslią datą, kada išnyko viduramžių Lietuvos Karalystė ir pasibaigė XX a. paskelbta lietuviška konstitucinė monarchija? Istorikai teigia, kad 1263 m., kai žuvo karalius Mindaugas I, nebeliko ir karalystės. Bet kitas Lietuvos valdovas Gediminas beveik po šimto metų, XIV a. ketvirtąjį dešimtmetį, oficialius diplomatinius laiškus siųsdavo tituluodamas save „Lietuvių ir daugelio rusų karaliumi“ („Rex lithuanorum et multorum ruthenorum“). 1918 m. lapkričio mėnesį Valstybės Taryba karaliaus Mindaugo II klausimą paliko spręsti Steigiamajam Seimui. Tiesa, šis 1920 m. gegužės 15 d. paskelbė Lietuvą demokratine respublika, bet neteko girdėti, kad Steigiamasis Seimas būtų oficialiai panaikinęs Valstybės Tarybos 1918 m. liepos 11 d. nutarimą sukurti Lietuvoje konstitucinę monarchiją ir kviestis į sostą Mindaugą II.“Giedraitis, Rimantas (2012-07-07) „Turėtume savo karalių, nereikėtų varvinti seilės į svetimus?“ 15min. Politikos apžvalgininkas Česlovas Iškauskas į tokius svarstymus atsakė, teigdamas, jog „1918-aisiais buvo didžiulė Vokietijos įtaka. Bet dabar konstitucinės monarchijos atkūrimo idėjos ir „Lietuvos Karalystės rūmų“ veikla man primena žaidimą, kai nesurandama ką daugiau veikti“.Kontrimavičiūtė, Inga (2012-09-19). „Lietuvos karalystė – ne tuščia fantazija?“ Delfi.

Tuo tarpu Vilhelmo von Uracho anūkas, princas Inigo von Urachas, tikina, jog pagal Gotos almanachą jis išlieka teisėtu pretendentu į panaikintą Lietuvos sostąSalvatore Ferdinando Antonio Caputo. ''The Monarchy in Lithuania''  bei išreiškė norą būti karūnuotas Lietuvos karaliumi, jeigu tauta to panorėtų. Interviu LRT metu, Inigo pripažino, kad monarchijos atkūrimas šalyje „skamba kaip svajonė. Ne aš turiu tai nuspręsti, o Lietuvos visuomenė. Tačiau pažadu: jeigu Lietuvos žmonės manęs norėtų, būčiau pasiruošęs šiam darbui.“„Dėmesio centre. Karaliaus anūkas Inigo von Urachas“ . LRT. Originalas archyvuotas 2018-03-03. Jis taip pat paminėjo, kad jo senelis testamente išreiškė valią, kad šeima išsaugotų pretenzijas į Lietuvos bei Monako sostą.

 Išnašos 

Kategorija:Monarchija