Balsaskylė

Balsaskylė ( = glōttís) – tarpas tarp balso klosčių (balso stygų). Balsaskylė labai svarbi tariant balsius ir skardžiuosius priebalsius.

 Paskirtis 
 Fonacija 

Virpant balso klostėms susidaro „zvimbiantis“ garsas, vadinamas balsu arba tarimu.

Garsai, kuriuos tariant balso klostės susiglaudžia, vadinami glotaliniais. Anglų kalboje vartojamas duslusis glotalinis pučiamasi priebalsis, žymimas raide <h> (lietuvių kalboje tas pats priebalsis užrašomas raidžių junginiu <ch>). Šis garsas išgaunamas ne iki galo užvėrus balsaskylę, todėl oro srautas joje nenutrūksta. Ne vienoje anglų kalbos tarmėje glotalinis sprogstamasis priebalsis (tariamas visiškai užvėrus balsaskylę) vartojamas kaip fonemos /t/ (o kai kuriose tarmėse kartais ir kaip fonemų /k/ ir /p/) alofonas;Sivertsen, Eva. Cockney Phonology. – Oslo: University of Oslo, 1960, p. 111 dalyje kalbų šis garsas yra savarankiška fonema.Thelwall, Robin (1990), „Illustrations of the IPA: Arabic“, Journal of the International Phonetic Association, 20 (2): 37–41, doi:10.1017/S0025100300004266

Patyrę Australijos instrumento didžeridu naudotojai grodami siaurina balsaskylę, kad išgautų visą instrumento tembrų spektrą. Balsaskylė svarbi atliekant Valsalvos manevrą.

Tariant balsius ir skardžiuosius priebalsius, balso klostės virpa ir balsaskylė būna labiau praverta.

 Išnašos 

Kategorija:Anatomija
Kategorija:Kalbotyra