Ašmenos apskritis (1920–1944)

Ašmenos apskritis () – administracinis-teritorinis vienetas, egzistavęs 1920–1944 m. dabartinės Lietuvos ir Gudijos teritorijoje į pietryčius nuo Vilniaus, Ašmenos aukštumoje. Centras – Ašmena. Apskritis keletą kartų keitė savo pavaldumą. Priklausė Lenkijos Respublikai, Baltarusijos TSR, Trečiajam Reichui.

 Istorija 

I pasaulinio karo metu istorinė Ašmenos apskritis buvo okupuota Vokietijos imperijos. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir TSRS taikos sutartį Ašmenos apskritis atiteko Lietuvai, tačiau greitai ji buvo okupuota lenkų ir 1920–1939 m. priklausė Lenkijai: 1920–1922 m. buvo Vidurinės Lietuvoje, 1922–1925 m. Vilniaus administracinėje apygardoje, o 1925–1939 m. Vilniaus vaivadijoje.

1939 m. rugsėjo pabaigoje Ašmenos apskritis užimta TSRS, priskirta Baltarusijos TSR, bet 1940 m. sausio 15 d. buvo panaikinta. Tų pat metų rugpjūčio 3 d. dalį apskrities teritorijos Baltarusija perdavė Lietuvos TSR ir toje teritorijoje buvo sudaryta Vilniaus apskrities Dieveniškių ir Šalčininkų valsčiai. 1942 m. balandžio 1 d. apskritį atkūrė vokiečių valdžia ir priskyrė Vilniaus krašto apygardai, kuriai priklausė iki 1944 m. Sudaryta apskrities lietuvių administracija, nauja švietimo sistema.

Iš karto po II pasaulinio karo apskritis buvo perduota Baltarusijos TSR.

|-
| 1931 || 2298 (ar 2332, ar 2376) || 101 542 || ||
|-
| 1942 || 2052 || 95 500 || || 7 valsčiai
|}

 Administracinis suskirstymas 

Lenkijos valdymo metu apskričiai įvairiais laikotarpiais priklausė 23 valsčiai:

 Lietuviškai  Lenkiškai  Laikotarpis  Centras Bienicos valsčius  Bienica  1919–1927  Bienica Bokšto valsčius  Bakszty  1919–1920  Bokštas Derevnos valsčius  Derewno  1919–1920  Derevna Dieveniškių valsčius  Dziewieniszki  1919–1939  Dieveniškės Galšios valsčius  Holszany  1919–1939  Galšia Graužiškių valsčius  Graużyszki  1919–1939  Graužiškės Jurotiškių valsčius  Juraciszki  1919–1920  Jurotiškės Krevo valsčius  Krewo  1919–1939  Krevas Kučionių valsčius  Kucewicze  1919–1939  Kučionys Lipniškių valsčius  Lipniszki  1919–1920  Lipniškės Lugamėnų valsčius  Ługomowicze  1919–1920  Lugamėnai Nalibokų valsčius  Naliboki  1919–1920  Nalibokai Palačionių valsčius  Połoczany  1919–1920  Palačionys Palionių valsčius  Polany  1919–1939  Palionys Salų valsčius  Soły  1919–1939  Salos Sedliškės valsčius  Siedliszcze  1919–1920  Sedliškė Smurgainių valsčius  Smorgonie  1919–1939  Smurgainys Subatninkų valsčius  Sobotniki  1919–1920  Subatninkai Trobų valsčius  Traby  1919–1920  Trobos Užberžio valsčius  Zabrzezie  1919–1920  Užberžis Valažino valsčius  Wołożyn  1919–1920  Valažinas Vijos valsčius  Iwie  1919–1920  Vija Vyšniavo valsčius  Wiszniew  1919–1920  Vyšniava

1943 m. buvo 7 valsčiai (Galšios, Ašmenos, Graužiškių, Krevo, Kučionių, Salų, Smurgainių).

 Lietuviai 

Pagal Lenkijos statistiką 1919 m. apskrityje buvo 64 (0,03 proc.) lietuviai, iš jų Ašmenoje apie 10 proc., 1931 m. – atitinkamai 1562 ir 6 proc. Lenkų valdžia persekiojo lietuvius, uždarė lietuvių mokyklas, skaityklas. Apskrityje lietuvių kalba išliko palei Lydos (Dieveniškės, Norviliškės, Surviliškės, Lipniškės, Geranainys), Vilniaus (Graužiškės, Velbutavas, Klevyčia), Naugarduko (Dūkšto seniūnija, Trobų ir Vijos parapijose) apskritis.

 Literatūra 




 Šaltiniai 

1920
Kategorija:Vilniaus vaivadijos (1925-1939) apskritys