Kermano sultonatas

Kermano sultonatas, arba Kermano seldžiukai () – tiurkų kilmės Irano valdovų dinastija, Seldžiukų dinastijos atšaka. Ji valdė iš Bardsiro miesto dab. pietryčių Irane, ir didžiausio išsiplėtimo metu kontroliavo istorinį Kermano regioną bei Omaną.

 Istorija 
Seldžiukų valstybės pradžia buvo Partos ir Margianos regionuose (dab. Turkmėnija), iš kur du broliai Tugrulbekas ir Čagribekas vykdė karinius žygius prieš Gaznevidus. 1035 m. mūšyje prie Nasos ir 1040 m. Dandanakano mūšyje Gaznevidų armijos buvo sutriuškintos, kas atidarė vartus Seldžiukams Irano kalnyno užkariavimuiBasan, Osman Aziz (2010). The Great Seljuqs: A History. Taylor & Francis. Iš karto po šio mūšio įvykusiame kurultajuje du broliai pasidalino įtakos sferomis. Tugrulbekas vykdė užkariavimus vakaruose (vakarų Iranas, Irakas, Azerbaidžanas, Mažoji Azija), o Čagribekas - rytuose (Chorasane). Pietrytinio Irano užkariavimas buvo patikėtas Čagribeko sūnui Kavurdui. Šis pradėjo karinius žygius 1041 m., o 1048 m. užėmė Kermano miestą, kurį iki tol valdė Bujidų dinastijos atšaka. Taip suformuota nauja valda ir pradėta atskira Seldžiukidų atšaka. Po sėkmingų jūrinių žygių, Kavurdo valdžią pripažino ir Omanas.Рыжов К. В. . Сельджуки // Все монархи мира. Мусульманский Восток. VII—XV вв. — М.: Вече, 2004. — 544 с. 

Kuomet Kavurdo brolis Alp Arslanas paveldėjo Seldžiukų imperijos sostą, 1067 m. jis nesėkmingai sukilo prieš brolį. Tą jis dar kartą padarė 1073 m., po Alp Arslano mirties. Tačiau jo sūnėnas Malikšachas sutriuškino Kavurdo armiją prie Hamadano, paėmė dėdę į nelaisvę ir nubaudė mirties bausme. Nepaisant to, Kavurdo įpėdiniams buvo paliktos valdos Kermano regione, ir šie toliau valdė tik nominaliai priklausomiPeacock, A.C.S., Early Seljuq History: A New Interpretation; New York, NY; Routledge; 2010.
Kermano sultonų sostine buvo Bardsiras, tačiau žiemas jie leisdavo Džirofte, sename prekybiniame mieste, kuris aptarnavo karavanų kelius Irano kalnyne. Sultonai rūpinosi naujų karavansarajų statybomis ir skatino tiek jūrinę, tiek sausumos prekybą. Jų dėka visas regionas aktyviai įsitraukė į Šilko kelią. Taip pat buvo skatinamas švietimas ir kultūra, gausiai statomos mečetės, medresės, turgūs, ligoninės. Bardsiras garsėjo savo didele biblioteka. Tuo metu taip pat suklestėjo jūriniai uostai, tokie kaip Hormuzas, Tizas ir Kišas.

1057 m. mirus Seldžiukų sultonui Ahmedui Sandžarui, visas Chorasano regionas tapo neginamas. Čia vėl masiškai veržėsi tiurkų ogūzų gentys. Jos siaubė kadaise klestėjusius miestus, sunaikino žemyninę prekybą. 1170 m. mirus Togrulšachui, Turanšacho II laikais visas Kermano sultonatas buvo išgrobstytas. Paskutinieji sultonai perkėlė sostinę į Bamą. Paskutinis sultonas Mehmedšachas II, praradęs ir šią sostinę, išvyko į Farsą ir Iraką, tikėdamasis gauti pagalbosBosworth, C. E. (2004). The New Islamic Dynasties: a Chronological and Genealogical Manual. Edinburgh University Press.. Per tą laiką 1187 m. valdžią šalyje užgrobė vienos ogūzų genties vadas Malikas Dinaras, vedęs Togrulšacho dukrą. 1196 m. valstybės likučius prisijungė Chorezmo imperija.

 Valdovai 

Valdovas Valdymo metaiGiminystėKavurdas 1041–1073Čagribeko sūnusKermanšachas1073–1074Kavurdo sūnusSultanšachas1074–1075Kavurdo sūnusHuseinas Omaras1075–1084Kermanšacho sūnusTuranšachas I  1084–1096Kavurdo sūnusIranšachas  1096–1101Turanšacho sūnusArslanšachas I  1101–1142Kermanšacho sūnusMehmedšachas I1142–1156Arslanšacho sūnusTogrulšachas1156–1169Mechmedšacho sūnusBahramšachas1169–1174Togrulšacho sūnusArslanšachas II  1174–1176Togrulšacho sūnusTuranšachas II  1176–1183Togrulšacho sūnusMehmedšachas II  1183–1187Bahramšacho sūnusMalikas Dinaras  1187-1196Togrulšacho žentas
 Išnašos 

Kategorija:Seldžiukai
Kategorija:Islamiškos Persijos istorija
Kategorija:Omano istorija