Alois Walde

Aloisas Valdė (, 1869 m. lapkričio 30 d. Insbrukas, Austrijos-Vengrijos imperija – 1924 m. spalio 3 d. Karaliaučius, Laisvosios Prūsijos valstybė, Vokietija) – austrų kalbininkas, indoeuropeistas.

 Biografija 
Išsilavinimą įgijo LeipcigoLexicon Grammaticorum, p. 1604 ir Insbruko universitetuose, kur studijavo senąsias kalbas ir lyginamąją kalbotyrą. 1894 m. apgynė daktaro laipsnį. 1895 m. buvo priimtas dirbti į Insbruko universiteto biblioteką. Po metų kalbotyros srityje išėjo habilitaciją ir universiteto istorijoje tapo pirmuoju sėkmingu šios srities habilituotu mokslininku. Nuo 1904 m. ėjo kalbotyros docento pareigas, nuo 1907 m. dirbo neetatiniu profesoriumi. 1909 m., gavęs etatinio profesoriaus pareigas, pradėjo dirbti Gyseno universitete. 1912 m. grįžo Insbrukan ir tapo savo mokytojo Frydricho Štolco įpėdiniu. 1914–1916 m. buvo išrinktas Insbruko universiteto rektoriumi. 1917 m. buvo išrinktas Austrijos mokslų akademijos nariu korespondentu. Nuo 1922 m. dėstė Karaliaučiaus universitete. 1924 m. priėmė pasiūlymą tapti Vroclavo universiteto profesoriumi, tačiau eiti šias pareigas sutrukdė mirtis.

A. Valdė įnešė reikšmingą indėlį į vadinamosios laringalų teorijos sudarymą ir ypač į skirtingų indoeuropiečių kalbų leksikos tyrimus. Jis yra keleto daugiatomių indoeuropiečių kalbų etimologinių žodynų autorius, šie žodynai buvo pakartotinai leidžiami ir papildomi: lotynų žodynas („Lateinisches etymologisches Wörterbuch“, 1906), italų žodynas (1916), tritomis indoeuropiečių žodynas („Vergleichendes Wörterbuch der indogermanischen Sprachen“, šį 1927–1932 m. leistą veikalą baigė Julijus Pòkornas) ir kiti.

 Išnašos 

 Bibliografija 
 A. Valdės bibliografija

Kategorija:Austrijos kalbininkai