Giuseppe Francescato

Džuzepė Frančeskatas (, 1922 m. rugsėjo 19 d. Udinė, Italijos karalystė – 2001 m. rugpjūčio 7 d. Udinė, Italija) – italų kalbininkas, vienas iš pirmaujančių friulų kalbos specialistų.

 Biografija 
1945 m., apgynęs kalbotyros darbą, baigė Padujos universiteto Literatūros ir filosofijos fakultetą, mokslinis vadovas – K. Taljavinis. Po universiteto baigimo dirbo Udinės vidurinėse mokyklose. Vėliau studijavo Indianos universitete (JAV), 1952 m. apgynė magistro laipsnį. Studijavo Kopenhagos (1953–1954), Insbruko (1955) universitetuose. Perudžos universitete dėstė italų kalbą užsieniečiams. 1960 m. išvyko į Nyderlandus, Leideno ir Utrechto universitetuose dirbo italų kalbos asistentu, 1962 m. Amsterdamo universitete, kaip E. Morpurgo įpėdinis, pradėjo dirbti Italų kalbos ir literatūros katedroje. 1973 m. laimėjo konkursą dirbti universitete Italijoje ir dėstė italų dialektologiją, o vėliau Triesto universiteto Literatūros ir filosofijos fakultete – bendrąją kalbotyrą.Giovanni Frau, Francescato Giuseppe, linguista, in Cesare Scalon, Claudio Griggio e Giuseppe Bergamin (a cura di), Nuovo Liruti. Dizionario Biografico dei Friulani, vol. 3.2, Udine, Forum, 2011, pp. 1553–1557.

Dž. Frančeskato moksliniai interesai buvo labai įvairūs – nuo istorinės iki teorinės kalbotyros, nuo dialektologijos iki psicholingvistikos ir sociolingvistikos. Dž. Frančeskato ankstyvuosiuose tyrimuose daugiausia dėmesio skiriama friulų kalbai, tyrimų rezultatai išsamiai pristatyti darbe „Dialettologia friulana“ („Friulų dialektologija“). Nuo aštuntojo dešimtmečio telkėsi į psicholingvistines ir sociolingvistines daugiakalbystės problemas, nagrinėjo friulų ir vokietakalbių Timau bendruomenių kalbinę padėtį. Monica Cini, Giuseppe Francescato (1992–2001), in Estudis Romànics, vol. 27, 2005, pp. 579–581.

 Išnašos 

 Bibliografija 
 Dž. Frančeskato bibliografija

Kategorija:Italijos kalbininkai