Eugen Bleuler

Paulis Oigenas Bloileris (Paul Eugen Bleuler, 1857 m. balandžio 30 d. – 1939 m. liepos 15 d.) – Šveicarijos psichiatras.

 Biografija 
Studijavo Berno universitete mediciną. 1898–1927 m. Ciuricho universiteto profesorius ir Burghelclio gydyklos Ciuriche direktorius.

 Veikla 
Bloileris savo veikloje naudojo Z. Froido psichoanalizės metodus. Tyrė jausmų ambivalentiškumą, mąstymo autizmą, šizofreniją.

Oigenas Bloileris pirmasis 1908 m. į psichiatriją įvedė šizofernijos sąvoką (dar vadintą dementia praecox), aprašydamas patologišką žmogaus būseną, pasireiškiančią realybės jausmo praradimu, apgaulingais pojūčiais, valios, emocijos sutrikimais.

Bloileris tyrė psichines šizofrenijos ir kitų psichinių ligų priežastis, laikė jas mąstymo pasekmėmis, o ne smegenų ligomis. Rėmė tuo metu radikalią Froido teoriją. Bloilerio asistentu Burghelclyje buvo Karlas Gustavas Jungas. Bloileris jį supažindino su Froido teorija, jiedu buvo Vienos psichoanalitikų draugijos nariais.Eugen Bleuler, Encyclopædia Britannica.

 Bibliografija 

Svarbiausi veikalai:
 Afektacija, sugestija, paranoja (Affetivität, Suggestibilität, Paranóia, 1906 m.),
 Dementia praecox, arba Šizofrenikų grupė (Dementia Praecox oder Gruppe der Schizophrenien, 1911 m.),
 Psichiatrijos vadovėlis (Lehrbuch der Psychiatre, 1916 m.),
 Autistinė nedisciplinuota mintis medicinoje ir jos įveikimas (Das autistich-undisziplinierte Denken in der Medizin und seine Überwindung, 1919 m.),
 Psichoidai kaip organinės raidos principas (Die Psichoide als Princip der organischen Entwicklung, 1925 m.),
 Mechanizmas – Vitalizmas – Mnemizmas (Mechanismus – Vitalismus – Mnemismus, 1931 m.).

 Šaltiniai 

Kategorija:Šveicarijos mokslininkai
Kategorija:Psichiatrai