Indian Pacific

Indijos–Ramiojo vandenyno traukinys () – keleivinis traukinys Australijoje, kursuojantis tarp Sidnėjaus prie Ramiojo vandenyno ir Perto prie Indijos vandenyno, vienas iš nedaugelio pasaulio transkontinentinių traukinių. Pradėtas naudoti 1970 m. vasarį po to, kai buvo pabaigti Pietų ir Vakarų Australijos geležinkelių vėžės standartizavimo darbai.

Į traukinio maršrutą įeina ilgiausias pasaulyje tiesaus geležinkelio ruožas – 478 km ilgio Transaustralijos geležinkelio ruožas per Nalarboro lygumą.The Nullarbor Plain Or „Nullarbor Desert“, Outback Australia Travel Guide. Nuoroda tikrinta 2019-12-30.

Iki 1993 m. traukinį bendrai eksploatavo Naujojo Pietų Velso geležinkelių departamentas, Pietų Australijos geležinkeliai, Sandraugos geležinkeliai ir Vakarų Australijos valstybiniai geležinkeliai, 1993–1997 m. – Australijos valstybiniai geležinkeliai (), nuo 1997 m. spalio – privatus prabangių traukinių operatorius Great Southern Rail (dabar vadinamas Journey Beyond Rail Expeditions).

2019 m. duomenimis, kelionė į vieną pusę trunka nuo 72 iki 74 valandų.Indian Pacific 2019/20 Journeys. Nuoroda tikrinta 2019-12-30. Keleiviams siūlomos dvi paslaugų klasės: Gold Service ir Platinium Service. Tarp Adelaidės ir Perto keleiviams siūlomos ir automobilių pervežimo paslaugos.Motorail , Journey Beyond Rail Expeditions. Nuoroda tikrinta 2019-12-30.

 Istorija 

1966 m., kai visi Australijos Rytų–Vakarų geležinkelio koridoriaus siaurojo geležinkelio ruožai buvo pertvarkyti į standartinio pločio vėžės geležinkelį, keturios geležinkelį eksploatuojančios įmonės – Naujojo Pietų Velso geležinkelių departamentas, Pietų Australijos geležinkeliai, Sandraugos geležinkeliai ir Vakarų Australijos valstybiniai geležinkeliai, susitarė atidaryti transkontinentinį keleivinio traukinio maršrutą nuo Sidnėjaus Centrinės geležinkelio stoties iki Yst Perto geležinkelio stoties. Traukinį nuspręsta pavadinti The Transcontinental, tačiau 1969 m. priimtas kitas – Indian Pacific pavadinimas.Sydney to Perth in 62 Hours,  Railway Gazette, 1969 m. kovo 21 d., p. 211-215. Visos traukinio pajamos ir išlaidos paskirstytos tarp operatorių: Naujojo Pietų Velso Geležinkelių departamentui – 28,5 %, Pietų Australijos geležinkeliams – 10 %, Sandraugos geležinkeliams – 45 %, Vakarų Australijos Valstybiniams geležinkeliams – 16,5 %.The Indian-Pacific, Network, 1970 m. birželis, p. 4.

Pirmasis traukinys išvyko iš Sidnėjaus 1970 m. vasario 23 d., tai buvo pirmas istorijoje tiesioginis traukinys, kirtęs Australijos žemyną.Indian Pacific train turns 40, The Age, 2010 m. vasario 23 d. Nuoroda tikrinta 2019-12-30. Tuo metu tai buvo trečias pagal maršruto ilgį keleivinis traukinys pasaulyje po Transsibiro ir Kanados geležinkelių traukinių.Standard gauge across Australia: The commercial impact, Railway Gazette International, 1970 m. vasario 20 d., p. 129-132. Iš pradžių traukinys kursavo dukart per savaitę. 1973 m. liepą pridėtas trečias,Three services weekly each way for the Indian Pacific, Network, 1973 m. kovas, p. 2. o 1975 m. liepą – ketvirtas reisas.A Fourth Indian Pacific, Railway Digest, 1975 m. gegužė, p. 9. 1976 m. spalį tarp Port Pirio ir Perto pradėta teikti automobilių pervežimo paslauga. Iš pradžių, kol Yst Perto stotyje nebuvo įrengta automobilių pakrovimo rampa, Perte automobilius pakraudavo Kjudeilo krovinių stotyje.Motorail Increases Capacity, Westrail News Letter, 1977 m. kovas, p. 8.

Nuo 1982 m. gruodžio 2 d. iki 1983 m. balandžio 25 d. dėl streiko Pietų Australijoje traukiniai nekursavo. Po streiko traukinių reisų skaičius per savaitę sumažintas iki trijų, antros klasės miegamieji vagonai pakeisti sėdimais.Indian Pacific Returns - In a Different Form, Railway Digest, 1983 m. gegužė, p. 153. 1986 m. rugpjūtį traukiniai pradėjo kursuoti per Adelaidę. 1988 m. spalį automobilių pervežimo paslauga pratęsta iki Sidnėjaus. 1991 m. birželį traukinių reisai sumažinti iki dviejų, o 1992 m. sausį – iki vieno reiso per savaitę. Du reisai palikti tik tarp Adelaidės ir Perto (iki 1993 m.).Indian Pacific service cut to weekly, Railway Digest, 1992 m. vasaris, p. 50.

1993 m. vasarį traukinio eksploatavimą iš keturių bendrovių perėmė Australijos valstybiniai geležinkeliai. 1997 m., vykdant dalinę Australijos geležinkelių privatizaciją, Indian Pacific traukinys kartu su The Ghan ir The Overland traukiniais parduotas traukinių operatoriui Great Southern Rail (nuo 2019 m. vadinamas Journey Beyond Rail Expeditions). 2019 m. duomenimis, traukinys kursuoja kartą per savaitę.

 Maršrutas 

Traukinys iš Sidnėjaus važiuoja į Broken Hilį, tada į Kristal Bruką ir Adelaidę. Kol Kristal Bruko–Adelaidės linija nebuvo pertvarkyta į standartinio pločio vėžės geležinkelį, į Adelaidę važiuojantys keleiviai Port Piryje turėjo persėsti į kitą traukinį. 1986 m. įjungus Adelaidę į traukinio maršrutą, kelionė traukiniu pailgėjo 390 km. 

Iš Adelaidės traukinys grįžta į Kristal Bruką ir per Port Ogastą važiuoja Transaustralijos geležinkeliu iki Kalgurlio, ir toliau – iki Perto.

Vakarų kryptimi traukinys stoja Broken Hilio, Adelaidės, Kuko ir Rolinos, rytų – Kalgurlio, Rolinos, Kuko, Adelaidės, Broken Hilio ir Maunt Viktorijos tarpinėse stotyse. Sustojimo vietose keleiviams siūlomos trumpos ekskursijos ir pramogos.

 Riedmenys 

Prieš atidarant maršrutą Australijos Commonwealth Engineering bendrovė pagamino traukiniui 59 nerūdijančio plieno keleivinius vagonus, vagonus-generatorius ir bagažo vagonus. 1971 m. bendrovei užsakyti dar 16 vagonų.

Šiuo metu kartą per savaitę kursuojančio traukinio sąstatą sudaro iki 25 keleivinių vagonų ir du vagonai automobilių pervežimui. Dėl savo ilgio traukinys Sidnėjaus Centrinėje stotyje padalinamas į dvi dalis, keleiviai laipinami į vagonus dvejuose stoties keliuose.

Iš pradžių traukinio trauką savo ruožuose užtikrindavo kiekvienas operatorius. Lokomotyvai būdavo keičiami Broken Hilyje, Port Piryje ir Kalgurlyje. Be to, Litgou stotyje elektriniai lokomotyvai būdavo keičiami dyzeliniais. Nuo 1994 m. sausio trauką visame maršrute užtikrindavo Australijos valstybinių geležinkelių CL klasės lokomotyvai, o nuo 1997 m. lapkričio – krovinių vežimo bendrovės Pacific National NR klasės lokomotyvai. Septyni bendrovės lokomotyvai buvo perdažyti Indian Pacific traukinio simbolika.New Indian Pacific livery, Railway Digest, 2005 m. lapkritis, p. 46.

 Keleivių aptarnavimas 

Iš pradžių traukinyje buvo tik 52 pirmos klasės ir 96 antros klasės gulimos vietos. Traukinys negalėdavo priimti daugiau nei 144 keleivių – būtent tiek vietų būdavo trijuose restoranų vagonuose. Nuo 1973 m. keleiviams buvo siūlomi 88 pirmos ir 64 antros klasės vagonai. Klubo-kavinės vagone buvo prieinamos kelios antros klasės sėdimos vietos trumpais atstumais važiuojantiems keleiviams Transaustralijos geležinkelio ruože. Sėdimų vietų traukinyje pamažu daugėjo. Iš pradžių vagonai su sėdimomis vietomis pasirodė atskiruose ruožuose, o nuo 1988 m. – visam maršrute.

Traukinyje įvairiais laikais buvo 4 paslaugų klasės: Platinum Service, Gold Service, Red Service Sleeper and Red Service Daynighter. Platinium (Platininė) – aukščiausia paslaugų klasė, įdiegta 2008 m. Gold (Auksinė) – buvusi pirma klasė su vienvietėmis arba dvivietėmis kupė. Red (Raudonoji) arba ekonominė klasė – siūlė gulimą vietą dvivietėje kupė arba lėktuvo tipo sėdimą vietą. Klasė turėjo savo atskirą restorano vagoną. Nuo 2016 m. liepos, Australijos vyriausybei baigus subsidijuoti ekonominės klasės bilietus, Raudonosios klasės traukinyje atsisakyta.Sam Tomlin, High rollers only for rail with Indian Pacific set to cut economy class seats, ABC News, 2016 m. kovo 8 d. Nuoroda tikrinta 2019-12-30.

Traukinyje prieinama ir keleivių automobilių pervežimo paslauga. Iki 2015 m. lapkričio paslauga buvo prieinama visame maršrute, vėliau tik tarp Adelaidės ir Perto.

 Specialūs traukiniai 

Prieš maršruto atidarymą pilno sąstato Indian Pacific traukinys atliko reklaminius reisus į Kanberą ir Niukaslą. Kelionės į Kanberą buvo pakartotos 1981 ir 1985 m., į Niukaslą – 1975, 1976, 1977 ir 1979 m. Po Adelaidės–Melburno geležinkelio vėžės pertvarkymo į standartinį plotį, 1995 m. birželį Indian Pacific traukinys atliko reklaminį reisą iš Perto į Brisbaną per Melburną. Kelionė užtruko 6 dienas.

XXI a. pirmajame dešimtmetyje maršrutu buvo leidžiamas specialus kalėdinis traukinys. Traukinys sustodavo atokiose stotyse, ir traukiniu važiuojantys muzikos atlikėjai rengdavo trumpus koncertus vietiniams žmonėms kaip padėką už jų paramą traukiniui.

 Incidentai 
 1970 m. vasario 18 d.: Bandomojo reiso metu, važiuodamas iš Port Pirio, netoli Lokslio traukinys kliudė nuo bėgių nuvažiavusį krovininį traukinį. Apgadinti vagonų šonai.Here & There, Australian Railway Historical Society Bulletin, issue 390, 1970 m. balandis, p. 2.
 1975 m. gruodžio 24 d.: Į rytus nuo Rolinos, lūžus vieno vagono važiuoklei, 13 iš 25 traukinio vagonų nuvažiavo nuo bėgių. Sužeisti trys keleiviai.Indian-Pacific derailed, The Canberra Times, 1975 m. gruodžio 26 d. Nuoroda tikrinta 2019-12-30.
 1978 m. sausio 24 d.: Dėl liūčių išplauto kelio ruožo netoli Forbso traukinys nuvažiavo nuo bėgių. Sužeisti trys keleiviai.Indian Pacific train derailed, The Canberra Times, 1978 m. sausio 25 d. Nuoroda tikrinta 2019-12-30.
 1999 m. rugpjūčio 18 d.: Zantuso stotyje traukinys netyčia buvo nukreiptas į šalutinį kelią, kuriame stovėjo krovininis traukinys. Po susidūrimo sužeista 20 keleivių ir ekipažo narių.
 1999 m. gruodžio 2 d.: Netoli Glenbruko stoties priemiestinis Sidnėjaus traukinys trenkėsi į Indian Pacific traukinio galą. 7 žuvusieji, visi iš priemiestinio traukinio.Chronology of Australian train crashes, The Daily Telegraph, 2007 m. birželio 6 d. Nuoroda tikrinta 2019-12-30. 
 2017 m. lapkričio 26 d.: 600 m nuo Yst Perto stoties tik ką išvykusio traukinio antras vagonas nuvažiavo nuo bėgių.Jon Daly, 'A pain-in-the-a**e': Indian Pacific derails 600m from East Perth Station, WA Today, 2017 m. lapkričio 26 d. Nuoroda tikrinta 2019-12-30.

 Galerija 

 Šaltiniai 

 Nuorodos 
 Interaktyvus maršruto žemėlapis;
 Indian Pacific Journey Beyond Rail Expeditions tinklalapyje.

Kategorija:Keleiviniai traukiniai
Kategorija:Australijos transportas