Džosonas

Džosonas (), oficialiai Didžiojo Džosono Karalystė () – korėjiečių valstybė, egzistavusi nuo 1392 iki 1897 m., kuomet tapo imperija () (faktiškai Kinijos vasalė).

Valstybė susikūrė iš Gorjo valstybės, suskaldytos tarpusavio vidinės kovos tarp įvairių frakcijų. Kovas laimėjus generolui Li Songgė, pasižymėjusiam nuopelnais kovose su pusiasalyje plėšikavusiais japonų piratais, jo šalininkai paskelbė jį valdovu. Li Songgė vėliau pašalino keletą paskutiniųjų Gorjo dinastijos palikuonių ir pradėjo Li dinastiją, kuri valstybę valdė 518 m. iki 1910 m. japonų okupacijos.
 Vyriausybė 
 Karalius 
Karalius turėjo absoliučią valdžią, bet jo tikroji įtaka priklausė nuo politinių aplinkybių. Jį ribojo tradicijos, ankstesnių karalių precedentai, Valstybės kodeksas (kor. Gyeongguk daejeon), Konfucijaus mokymas. Karalius reikalavo absoliučios ištikimybės iš pavaldinių ir pareigūnų, bet pareigūnai turėdavo įtikinti karalių pasielgti teisingai, jei buvo manoma, kad karalius klysta. Gamtos katastrofos, buvo tikima, kyla iš karaliaus trūkumų, tad jis labai jautriai į jas reaguodavo. Kai kildavo didelė sausra ar nelaimių virtinė karalius formaliai paprašydavo piliečių ir pareigūnų jį pakritikuoti. Tai ką jie pasakydavo ar parašydavo nesusilaukdavo persekiojimo (bet būdavo ir išimčių).

Santykius su karaliumi eiliniai piliečiai palaikė per rašytines () ar žodines peticijas (). Jei žmogus norėdavo pateikti žodinę peticiją karaliui, jis turėdavo suduoti į būgną ar gongą prieš rūmų vartus ar karaliaus procesijos metu. Tokiu būdu net neraštingi piliečiai galėdavo kreiptis į karalių. Daugiau nei 1300 žodinių peticijų aprašyta Ilsongnoke, kasdienės rūmų veiklos aprašyme, kuris buvo skirtas karaliaus savianalizei.

 Pareigūnai 
Pareigūnai buvo suskirstyti į 18 rangų nuo pirmojo vyriausiojo () iki devinto jauniausio (). Rangas buvo pagrįstas amžiumi ir paaukštinimais, kuriuos suteikdavo karaliaus dekretas pagal egzaminų rezultatus ar rekomendacijas.
 Išnašos 

Kategorija:Korėjos istorija