Ignazio Danti

Ignacijus Dantis (, 1536 m. balandžio mėn., Perudža, Italija – 1586 m. spalio 19 d. Alatris, Italija) – italų šventikas, Dominikonų vyskupas, astronomas, kartografas ir kosmografas.Eubel, Konrad (1923). HIERARCHIA CATHOLICA MEDII ET RECENTIORIS AEVI Vol III (second ed.). Münster: Libreria Regensbergiana. p. 99.

 Vaikystė ir mokslo metai 

Ignacijus Dantis gimė 1536 m. balandžio mėnesį Perudžoje, Italijoje, turtingo architekto ir mokslininko šeimoje. Jo vyresnysis brolis Vincentas Dantis buvo žinomas Florencijos skulptorius, o jaunesnysis brolis Girolamas Dantis (1547–1580) – tapytojas.

Pats Ignacijus mokėsi Perudžos universitete.Ralf Kern. Wissenschaftliche Instrumente in ihrer Zeit. Band 1: Vom Astrolab zum mathematischen Besteck. Köln, 2010. S. 318.

1555 m. kovo mėnesį Ignacijus Dantis įstojo į Dominikonų ordiną. Įstojęs į minėtą ordiną, jis pakeitė vardą iš Pelegrino į Ignacijaus. Kažkiek laiko studijavo filosofiją ir teologiją tam, kad galėtų skelbti pamokslus, tačiau vėliau save pašventė matematikai, astronomijai ir geografijai.Bishop Ignazio (Pellegrino) Danti, O.P. Catholic-Hierarchy.org. David M. Cheney.

 Tolesnė gyvenimo veikla 

1562 m. Dantis išvyko į Florenciją. Joje dėstė matematiką ir gamtos mokslus.
1563 m. rugsėjo mėnesį Dantis buvo pakviestas Toskanos kunigaikščio Kozimo I de Medičio dalyvauti jo mokslinės kartografijos projekte Vekjo rūmuose. Per vėlesnius 30 metų Dantis sukūrė daugiau kaip 30 geografinių žemėlapių.

1574 m. jis aptiko 11 dienų skirtumą tarp Julijaus kalendoriaus ir astronominių metų.

Florencijoje Dantis taip pat dirbo prie daugelio kitų reikšmingų mokslinių ir kosmografinių projektų, įskaitant didžiulį Guardarobos žemės rutulį (1564–1568). Kūrė astronominius prietaisus (pvz., Astrolabes), kuris saugomas Galilėjaus muziejuje Florencijoje.

Dantis diskutavo su kunigaikščiu Kozimu dėl kanalo, skirto sujungti Florenciją su Viduržemio ir Adrijos jūra, statybos, tačiau šį projektą nebuvo lemta įgyvendinti dėl Kozimo I mirties.Ignacijaus Dančio biografija. 

Po kunigaikščio mirties Dantis paliko Florenciją ir niekada į ją nebesugrįžo. 1575 m. jis tapo Bolonijos universiteto matematikos profesoriumi. 1583 m. jis buvo paskirtas Alatrio vyskupu. Bolonijoje, šv. Petronijaus bazilikoje Dantis sukūrė ir pastatė senovinį astronominį prietaisą – gnomoną.O’Connor, John J.; Robertson, Edmund F., „Ignazio Danti“, MacTutor History of Mathematics archive, University of St Andrews. 

Pakviestas popiežiaus Grigaliaus XIII, Dantis nuo 1580 m. dalyvavo, keičiant ir koreguojant Grigaliaus kalendorių bei sudarant senojo ir naujojo pasaulių žemėlapius.

Dantis išvertė Euklido Aleksandriečio veikalą „Pradmenys“ ir šį kūrinį išleido.

Viename iš savo veikalų („Trattato del’uso e della fabbrica dell’astrolabo con la giunta del planifero del Raja“, 1569) Dantis rašo apie ekliptikos plokštumos sumažinimą. Florencijoje ir Bolonijoje Dantis nustatė geografinio dienovidinio kryptį.

Parašė kažkiek knygų: „Le Scienze matematiche ridotte in tavole“ ir kt.

 Galerija 

 Išnašos 

Kategorija:Italijos kartografai
Kategorija:Italijos mokslininkai