Samana (mitologija)

Samana – demonas Mesopotamijos mitologijoje. Greičiausiai taip pat buvo vadinama ir javų liga, kurią galėjo sukelti kenkėjiški vabzdžiai.Jeremy Black; Anthony Green (1992). Gods, Demons and Symbols of Ancient Mesopotamia: An Illustrated Dictionary. University of Texas Press, p. 159–160. ISBN 978-0-292-70794-8. Manyta, kad Samana veikia įgaliotas gydymo deivės Gulos.Joshua J. Mark. Ancient Hystory Encyclopedia. Pazuzu. Nuoroda tikrinta 2019-12-01.

Samana minimas užkalbėjimuose, datuojamuose Senosios Babilonijos karalystės laikotarpiu. Šiais užkalbėjimais nuo demono Samanos buvo siekiama apsaugoti kūdikius, jaunus vyrus ir moteris bei prostitutes. Tikėta, kad Samana labiausiai puoląs kūdikius ir prostitutes.Stephen Bertman. Handbook To Life In Ancient Mesopotamia. Facts On File, 2003, p. 125. Minima, jog Samana turėjęs liūto nasrus, slibino dantis, skorpiono uodegą ir erelio nagus. Šio demono buveinė – požemio pasaulis.

Ankstyvuoju dinastiniu laikotarpiu Šumere (Lagaše bei dar vienoje ar dviejose vietovėse) garbinta antraeilė dievybė panašiu vardu. Šio dievo vardas buvo užrašomas įvairiai, manoma, kad buvo tariamas Saman. Minimas šumerų Lugal-e poemoje (Saman-ana). Čia jis vienas iš „žuvusiųjų didvyrių“. Nėra aišku, ar demonas Samana iš pradžių buvo tapatus šiai antraeilei dievybei.

 Šaltiniai 



Kategorija:Demonai Mesopotamijos mitologijoje