Lilu

Lilu – demonų grupė Mesopotamijos mitologijoje. Sudarė tam tikrą demonų šeimą: būta vyriškojo lilu bei dviejų demonių – lilitu ir ardat-lili.Jeremy Black; Anthony Green (1992). Gods, Demons and Symbols of Ancient Mesopotamia: An Illustrated Dictionary. University of Texas Press, p. 118. ISBN 978-0-292-70794-8. Šie demonai buvo siejami su audringais vėjais.Van der Toorn, Karel; Becking, Bob; Van der Horst, Pieter W. (eds.). Dictionary of Deities and Demons in the Bible. Brill. p. 520. Ardat-lili gali turėti sąsajų su žydų mitologijoje sutinkama Lilita, paminėta Izaijo 34,14. Hebrajų kalbos lilit laikytinas skoliniu iš akadų lilitu, pastarasis savo ruožtu kilęs iš šumerų lil.

Šumerų epe „Gilgamešas, Enkidu ir požemio pasaulis“, datuojamame III tūkst. pr. m. e., minima demonė ki-sikil-lil-la. Pasakojama, kad deivė Inana pasodino medį, iš kurio vėliau ruošėsi pasidaryti sau sostą ir lovą. Medžiui užaugus, jo viršūnėje apsigyveno demonas Anzu, prie šaknų lizdą įsiruošė gyvatė, o kamiene irštvą įsirengė ki-sikil-lil-la. Gilgamešui užmušus gyvatę, Anzu ir demonė paspruko.

Tikėta, kad demoną lilu galima sutikti dykumose ir atvirose vietose, manyta, kad jis labiausiai puoląs nėščias moteris ir kūdikius. Lilu sietas su pietvakarių vėju. Lilitu buvo moteriškasis šio demono atitikmuo. Įsivaizduota, kad ji kaip vėjas galinti pasprukti iš namų pro langą, taip pat galinti skristi kaip paukštis. Ardat-lili reiškia „mergelė lilu“, ji neretai minima maginiuose tekstuose. Ši demonė buvo įsivaizduojama kaip mergelė, negebanti užmegzti santykių su vyrais ir dėl to juos puolanti (ypač jaunus vyrus). Kaip minima įrašuose, lilitu ir ardat-lili, neturėdamos vyrų, jų ieškančios, kad įviliotų į savo pinkles. Be to, jos galinčios patekti į vyrų namus pro langą.

Aptikta lentelė, vaizduojanti vilkę su skorpiono uodega, ji ruošiasi suryti jauną mergelę. Spėjama, kad šioje lentelėje gali būti pavaizduota lilitu arba ardat-lili.

 Šaltiniai 

Kategorija:Demonai Mesopotamijos mitologijoje