Arthur Ashkin

Arturas AškinasArthur Ashkin (VLE) (, g. 1922 m. rugsėjo 2 d. Brukline, Niujorke) – amerikiečių fizikas, dirbęs garsiose „Bell Laboratories“ ir „Lucent Technologies“ laboratorijose. Gyvena Ramsone, Naujajame Džersyje. Daugelio laikomas optinių pincetų tėvu, "LaserFest – the 50th anniversary of the first laser" už ką jis 2018 m. pelnė Nobelio fizikos premiją. Jam skirta pusė premijos dydžio, o kita jos dalis atiteko fizikams Donna Strickland ir Gérard Mourou. Turėdamas 96 metus amžiaus, jis tapo vyriausiu Nobelio premijos laureatu.

A. Aškinas pradėjo dirbti su lazerio generuojama spinduliuote 1960-ųjų pabaigoje, ir šie eksperimentiniai tyrimai privedė 1986 m. prie nekontaktinio įrankio – optinio pinceto išradimo. Jo veikimo principas pagrįstas elektromagnetinės spinduliuotės slėgiu. Fizikas vienas pirmųjų lazerio pagalba pradėjo manipuliuoti mikrodalelėmis trimatėje optinėje gaudyklėje. Pagrindinis fenomenas yra šviesos slėgis, kuris gali būti išskirstytas į optinius gradientus ir sklaidos jėgas.

 Biografija 

A. Aškinas gimė Brukline (Niujorkas) žydų emigrantų iš Ukrainos šeimoje. Tėvas Isidoras (1891-?) turėjo dantų gydymo laboratoriją. Šeimoje buvo dar du broliai ir sesuo. Brolis fizikas Julius Aškinas (1920–1982) pasižymėjo dalelių fizikoje, buvo Manhatano projekto dalyvis.

1940 m. baigęs Džeimso Medisono vidurinę mokyklą, mokėsi Kolumbijos universitete, o tuo pačiu būdamas pakviestas ir į karinę tarnybą Antrojo pasaulinio karo metu, dalyvavo projekte, kuriame buvo kuriami megatronai karinių radarų įrengimams. Pasak paties A. Aškino, šiame projekte su juo buvo dar trys būsimi Nobelio laureatai. Po tarnybos kariuomenėje, 1947 m. tęsė branduolinės fizikos studijas Kornelio universitete, kuriame apsigynė daktaro laipsnį. 

1952 m. pradėjo dirbti „Bell Laboratories“ Miurei Hile (Naujasis Džersis), gavęs rekomendaciją iš Sidnio Melmano, mokslinio vadovo Kolumbijos universitete. Pradžioje tyrė mikrobangų spinduliavimą. 1961 m. pradėjo dirbti su lazerių technika. Nuo 1963 m. vadovavo nelinijinės optikos skyriui, vėliau pervadintam į lazerių skyrių. 1967 m. pervestas į kitą laboratoriją „Lucent Technologies“ Holmdele (Naujasis Džersis), kur užsiėmė lazerinėmis gaudyklėmis. 1978 m. išrado optinį pincetą.

A. Aškinas buvo daugelio mokslo tiriamųjų darbų ir 47 patentų autorius. 1996 m. išrinktas į JAV Nacionalinės mokslų akademijos narius. Stivenas Ču išvystė Aškino metodą vėsinti atomams optinėje gaudyklėje, už ką 1997 m. gavo Nobelio fizikos premiją.

1992 m., po 40–metės karjeros daugelyje eksperimentinės fizikos sričių, išėjo į pensiją. Fizikas ir toliau dalyvavo laboratorijos darbe iki jos uždarymo 2006 m., po to įsikūrė savo namo rūsyje, kur tęsė savo mokslinį darbą. Paskutiniais metais telkė dėmesį į saulės šviesos koncentravimo eksperimentus, už kuriuos 2009–2015 m. gavo dar kelis patentus.https://patents.justia.com/inventor/arthur-ashkin

 Šaltiniai 

Kategorija:JAV fizikai
Kategorija:Nobelio fizikos premijos laureatai