Stanislovas Brunovas

Stanislovas Brunovas (, , ; 1859 m. sausio 28 d. Pavermenio dvare – 1941 m. balandžio 24 d. Alenštaine). Stanisław Brunnow (genealogia) – Lietuvos baronas, visuomenės veikėjas. 

 Biografija 
Gimė žinomoje, iš Kuršo vokiečių kilusioje šeimoje, kuri Šiaurės Lietuvoje nuo XVIII a. valdė Pavermenio dvarą. Jo senelis, taip pat baronas Stanislovas Brunovas, XIX a. pr. buvo Upytės pavieto bajorų  maršalka.Petras Juknevičius. Napoleonmetis Panevėžio krašte. – Panevėžys, 2007  S.Brunovas tur būt studijavo Rygos Politechnikoje, nes jo pavardė įtraukta į šios aukštosios mokyklos studentų korporacijos „Arkonia“ sąrašą. 
Arkonia // III – Ważniejsze wydarzenia po I i II Wojnie Światowej we wspomnieniach kolegów 1889 m. Varšuvoje Stanislovas Brunovas vedė Joaną Salomėją Taubę. Šeima ilgai neturėjo palikuonių, tik 1897 m. gimė vienintelė duktė Irena, bet vyriška baronų Brunovų linija nutrūko. Stanisław Brunnow (genealogia)

XX a. pr. jis atsidūrė Šveicarijoje, kur 1915 m. su bendraminčiais sudarė Generalinį komitetą aukoms rinkti nukentėjusiai nuo karo Lietuvai (). Komiteto pirmininku buvo išrinktas Bronislovas Pilsudskis, o vicepirmininkais – Stanislovas Brunovas ir Antanas Viskantas.Lietuvos – Šveicarijos diplomatinių santykių istorija // pagal: Sandra Grigaravičiūtė. Lietuvių ir Lietuvos atstovavimas Šveicarijoje 1915–1975 metais. Vilnius, 2002 m. Dauguma šios organizacijos narių skelbėsi esą „senlietuviai“ – t. y. lietuviai su senosios lenkų kultūros ir unijos ideologija. Tokios pažiūros netiko tautinio lietuvių judėjimo atstovams ir Lozanos I konferencijoje jie nutarė Komiteto veikloje nebedalyvauti. Irena Štikonaitė. Lietuvos kultūriniai ir akademiniai ryšiai su Šveicarija XVII-–XX a. // Archivum Lithuanicum 6, 2004 – 216 p.

Po Pirmojo pasaulinio karo S.Brunovas matyt kurį laiką dar gyveno Lietuvoje – jo pavardė skelbiama tarp Kauno universiteto lenkų studentų korporacijos „Lauda“ globėjų ir garbės narių. Członkowie Akademickiej Korporacji „Lauda“ 1928–1939  Prieš pat prasidedant Antrajam pasauliniam karui jis atsidūrė prie Vileikos Berastavicos (Lenkija), kur buvo įsigiję Rudavos dvarą.Bresto vaivadijos adresų knyga, 1939 m. (lenk.) Pokaryje dvarvietė atsidūrė pasienio zonoje Baltarusijos TSR, gyventojai buvo iškelti, o pastatai sunyko.

 Šaltiniai 

Kategorija:Lietuvos bajorai
Kategorija:Lietuvos visuomenės veikėjai
Kategorija:Baltvokiečiai