Senieji Juchai

Senieji Juchai (, , vėliau , o 1938–1945 m. ) – valsčiaus centras šiaurės–vakarų Lenkijoje: Varmijos Mozūrų vaivadijos Luko apskrities to paties pavadinimo valsčiuje. Išsistatę tarp Jendzelevo () ir Uluvkų () ežerų; nuo apskrities centro Luko nutolęs į pietryčius 14 kilometrų. Per kaimą eina Balstogės–Glomno geležinkelio linija. 

 Istorija 
Kraštas priklausė jotvingių gyvenimo arealui. Iki mūsų dienų išliko šios baltų genties Senųjų Juchų aukojimo akmuo, o vakarinėse kaimo prieigose – piliakalnis. Pati vietovė pirmą kartą raštiškai paminėta XV a.:Ort und Gut Stare Juchy – Jucha/Fließdorf 1471 m. buvo įkurtas Senasis Juchų kaimelis (), o netoliese, po dvejų metų – Naujųjų Juchų kaimelis ().Dietrich Lange. Geographisches Ortsregister Ostpreußen (2005): Fließdorf 1874 m. Senieji Juchai tapo naujai sukurto to paties pavadinimo prūsiško valsčiaus centru, o Naujieji Juchai – atitinkamai Naujųjų Juchų valsčiaus centru.Rolf Jehke. Amtsbezirk Fließdorf Abu valsčiai priklausė Rytprūsių Gumbinės apygardai (vėliau Alnaštyno apygardai).

1910 m. Senuosiuose Juchuose buvo registruotas 281 gyventojas.Uli Schubert. Gemeindeverzeichnis, Landkreis Lyck. Pirmojo pasaulinio karo metais barokinis dvaro ponų pastatas buvo visiškai sugriautas, o vėliau atstatytas.Rolf Jehke. Amtsbezirk Fließdorf 1929 m. buvęs dvaras ir abu aukščiau minėti valsčių centrai apjungti į vieną Juchų kaimą (), 1938 m. jam suteiktas Flysdorf () pavadinimas. 1933 m. buvo suskaičiuoti 795 kaimiečiai, o 1939 m. – 839 gyv.Michael Rademacher. Deutsch-österreichisches Ortsbuch, Landkreis Lyck 

Po Antrojo pasaulinio karo visa pietinė Rytprūsių dalis įėjo į Lenkijos sudėtį. Kaimas buvo pervadintas Senųjų Juchų vardu. Iki 1998 m. jis buvo priskirtas Suvalkų vaivadijai, vėliau – Varmijos Mozūrų vaivadijai.

Nedidelė medinė bažnyčia žinoma nuo 1487 m., o 1585 m. iškilo nauja plytų ir akmens mūro šventovė. 1885 m. ir XX a. ji buvo perstatyta. Dar iš senosios medinės bažnyčios perkeltame altoriuje – 1574 m. italų menininko Džirardi tapyti paveikslai. 1772 m. Karaliaučiaus meistrų pagaminti vargonai 1929 m. buvo elektrifikuoti. Varpinės bokšte kabo du 1669 m. nulieti varpai.Die Kirche in Jucha

 Piliakalnis 
Pakeliui į gretimą Kalteko kaimą, prie pietinio Jendzelevo ežero kranto iškilusi medžiais apaugusi kalva – tai buvęs jotvingių piliakalnis.M. Engel. Jaćwieskie ośrodki grodowe w IX–XIII wieku. Geneza, rozwój i upadek; psl. 20  Vienas pirmųjų jį paminėjo žinomas Prūsijos tyrinėtojas Emilis Holakas.Emil Hollack. Vorgeschichtliche Uebersichtskarte Ostpreussen] Privažiavimas prie piliakalnio primena serpantiną. Viršutinė aikštelė (25 m X 18 m)Grodzisko w Starych Juchach lygi, eksploatavimo metu ji buvo aptverta stačių lentų tvora. 1956 m. objektą tyrė archeologai, vadovaujami Jano Jaskanio. Rastos keramikos nuolaužos ir sukepęs molis, taip pat geležinių durų apkaustų fragmentas. Manoma, kad ant kalvos stovėjo keliolikai žmonių skirta pilaitė, atlikusi sargybos funkciją. Buvo naudojama trumpą laikotarpį geležies amžiuje.Stare Juchy i okolice – grodziska

 Žymūs žmonės 
 Friedrich von Pelkowsky (1705–1786) – Prūsijos kariuomenės generolas majoras, Kolbergo tvirtovės komendantas;
 Artur Laskus (1936–1998) – vokiečių architektas ir menininkas.

 Šaltiniai 

Kategorija:Varmijos Mozūrų vaivadijos gyvenvietės‎