Bažnyčios socialinis mokymas

Bažnyčios socialinis mokymas – Katalikų Bažnyčios mokymas, nagrinėjantis, kaip teisingai sutvarkyti visuomenę.Popiežius Benediktas XVI, „Deus Caritas Est“, 27, 

Enciklikoje „Deus Caritas Est“ Benediktas XVI mini, kad pirmoji Bažnyčios socialiniam mokymui skirta enciklika buvo 1891 m. išleista Leono XIII „Rerum Novarum“. Po jų sekusios Pijaus XI „Quadragesimo Anno“ (1931 m.), Jono XXIII „Mater et Magistra“ (1961 m.), Pauliaus VI „Populorum Progressio“ (1967 m.), Jono Pauliaus II „Laborem Exercens“ (1981 m.), „Sollicitudo Rei Socialis“ (1987 m.) bei „Centesimus Annus“ (1991 m.). 2004 m. išleistas Bažnyčios socialinio mokymo kompendiumas.

Bažnyčios socialinio mokymo kompendiumas išvardija keturis pagrindinius Bažnyčios socialinio mokymo principus: žmogaus orumą, bendrąjį gėrį, solidarumą bei subsidiarumą.Bažnyčios socialinio mokymo kompendiumas, 2004, 160 

Bažnyčios socialiniu mokymu remiasi politinė ideologija krikščioniškoji demokratija.Nicolae Paun, Georgiana Ciceo, Dorin Domuta „Religious Interactions of the Romanian Political Parties. Case Study: the Christian-Democratic Connection“ // „Journal for the Study of Religions and Ideologies“, ISSN 1583-0039, Vol 8, No 24 (2009)  

 Išnašos 

Kategorija:Katalikų teologija