Dopingas olimpinėse žaidynėse

Dopingas ir kiti rezultatų gerinimo veiksmai olimpinėse žaidynėse buvo nuo pat olimpinės istorijos pradžios Senovės Graikijoje.

 Dopingo vartojimo istorija 
Pirmųjų olimpinių žaidynių laikais atletai gerdavo specialius „stebuklingus“ gėrimus ir valgydavo egzotinę mėsą tikint, kad tai padės pagerinti sportinius rezultatus.

Šiuolaikinėse olimpinėse žaidynėse sukčiavimas įgavo kitokią prasmę ir rezultatus buvo siekiama gerinti cheminiais būdais (dopingu). Tiesa, ankstyvoje istorijoje dopingo vartojimas buvo labai supaprastintas, pavyzdžiui, maratono bėgikui Thomas Hicks 1904 m. vasaros olimpinėse žaidynėse pačių varžybų metu treneris davė strichnino ir brendžio.Tom Hicks 

Prasidėjus XX a. sportininkai atrado būdų fizinių galimybių plėtimui didindami testosterono kiekį organizme. Kai tokie būdai tapo masiniai, buvo aišku, kad tai ne tik pagerina sportininkų rezultatus, tačiau ir kelia grėsmę atleto sveikatai. Vienintelis atvejis, kai sportinininkas mirė nuo dopingo vartojimo buvo 1960 m. žaidynėse. Danų dviratininkas Knud Enemark Jensen varžybų metu nukrito nuo dviračio ir vėliau mirė. Tyrimai įrodė, kad dėl amfetamino poveikio sportininkas lenktynių metu prarado sąmonę.THE CODE  Šis įvykis parodė pasauliui, kaip stipriai dopingas paplitęs tarp sportininkų. Panašiu metu sporto federacijos pradėjo drausti cheminių preparatų vartojimą, o Tarptautinis olimpinis komitetas priėmė atitinkamas tvarkas 1967 m.

 Pirmieji teigiami testai 

Pirmuoju sportininku, oficialiai pagautu vartojančiu dopingą, tapo šiuolaikinės penkiakovės sportininkas Hans-Gunnar Liljenwall iš Švedijos. 1968 m. vasaros olimpinėse žaidynėse jis prarado bronzos medalį ir pats teigė, kad prieš startą „išgėrė du alaus bokalus nervams palengvinti“.Hans-Gunnar Liljenvall Tose žaidynėse jis buvo vienintelis, pagautas vartojantis neleistinus preparatus. Vėliau, gerėjant technologijoms, pagautų sportininkų skaičius didėjo.

 Sisteminis dopingo vartojimas 

Vienas labiausiai pagarsėjusių sisteminių dopingo vartojimo olimpinėse žaidynėse atvejų buvo susijęs su XX a. 8 ir 9-ajame dešimtmečiuose Rytų Vokietijoje vykdyta dopingo programa. Valdžios organizuoto dopingo vartojimo programa turėjo kodinį pavadinimą „Valstybės planas 14.25“ ir buvo skirta gerinti valstybės įvaizdį ir žinomumą laimint medalius. 1990 m. atrasti dokumentai parodė, kad sportininkų treneriai skatino arba sportininkams nežinant skirdavo anabolinius steroidus. Kai kada vos 11 metų amžiaus atletai be jų ir tėvų žinios gaudavo šių preparatų. Tuo metu nebuvo rimtų įrodymų dėl šios sistemos naudojimo, nors Rytų Vokietijos atletų laimėtų medalių skaičius augo stulbinamai: 1972 m. žaidynėse plaukime laimėjo 4 sidabro ir 1 bronzos medalį, o po ketverių metų šis skaičius pasiekė 10 aukso medalių (iš 12 galimų), 6 sidabro ir 1 bronzos. Rimti įrodymai buvo atrasti tik griuvus Berlyno sienai. Išslaptinti dokumentai parodė, kad Rytų Vokietijos vyriausybė ėmėsi visų įmanomų dopingo vartojimo priemonių, siekiant pagerinti rezultatus ir šalies įvaizdį. Dauguma šalies vyriausybės narių, atsakingų už šiuos veiksmus, vėliau buvo nubausti įvairiomis bausmėmis.Just Following Orders, Doctors' Orders

Pasak JK žurnalisto Andrew Jennings, KGB taip pat imdavosi visų įmanomų veiksmų, padedant Sovietų Sąjungos sportininkams išsisukti nuo teigiamų dopingo vartojimo testų.Drug Games– The International Olympic Committee and the Politics of Doping Kalbant apie 1980 m. vasaros olimpines žaidynes, vykusias Maskvoje, Australijos tyrėjai teigė, kad „Yra maža tikimybė, kad nors vienas medalio laimėtojas, ypač aukso, nebuvo paveiktas vienu ar net keliais dopingo preparatais. Maskvos olimpiada galėtų vadintis chemikų olimpiada“.Drug Games– The International Olympic Committee and the Politics of Doping

2016 m. atskleisti dokumentai parodė, kad Sovietų Sąjunga planavo sisteminį dopingo vartojimo skatinimą lengvojoje atletikoje ruošiantis 1984 m. vasaros olimpinėms žaidynėms JAV. Tai neįvyko, nes šalis boikotavo žaidynes.The Soviet Doping Plan: Document Reveals Illicit Approach to ’84 Olympics Vienas šių įvykių liudininkų tapo lengvosios atletikos komandos vadovas dr. Sergejus Portugalovas. Jo parodymai padėjo sustiprinti Rusijos sportininkų dopingo vartojimo įtarimus prieš 2016 m. žaidynes.

9-ajame XX a. dešimtmetyje Tarptautinis olimpinis komitetas ėmėsi stipresnių žingsnių kovojant su dopingo vartojimu ir 1999 m. įkūrė Pasaulinę antidopingo agentūrą.

 Medalių anuliavimas pagal šalis 
Iš viso 34 skirtingų šalių atletai prarado olimpinius medalius dėl teigiamų dopingo vartojimų testų.
Medalių anuliavimas pagal šalisŠalis Auksas Sidabras BronzaIš viso25px Jungtinė olimpinė komanda12251350236111451052295128421714053014301422041113012300330033200210120112002210011001100110011001010101010101010101010011001100110011Iš viso  47  51  48  146

 Medalių anuliavimas pagal lytį 
52 procentai anuliuotų medalių buvo laimėti vyrų, 48 procentai – moterų.

Medalių anuliavimas pagal lytįLytis Auksas Sidabras BronzaIš visoProcentasVyrai2724257652,1 %Moterys2027237047,9 %Iš viso  47  51  48  146100 %

 Medalių anuliavimas pagal sporto šaką 
Medaliai buvo anuliuoti 19 skirtingų sporto šakų atstovų. 13 jų buvo vasaros olimpinėse žaidynėse, 6 – žiemos.
Medalių anuliavimas pagal sporto šakąSporto šaka Auksas Sidabras BronzaIš visoLengvoji atletika18181248Sunkioji atletika13132046Lygumų slidinėjimas66113Imtynės26311Dviračių lenktynės1135Jojimas2013Biatlonas0303Bobslėjus2002Skeletonas1012Šaudymas0112Šiuolaikinė penkiakovė0022Gimnastika1012Plaukimas1001Irklavimas0011Greitasis čiuožimas0101Dziudo0101Kanojų irklavimas0011Boksas0101Kalnų slidinėjimas0011Iš viso  47  51  48  146

 Taip pat skaitykie 
 Dopingas Rytų Vokietijoje
 Dopingas Rusijoje
 Dopingas JAV

 Šaltiniai 

Kategorija:Dopingas
Kategorija:Olimpinės žaidynės