Pasvalio Dievo Motinos Globėjos cerkvė

Pasvalio Dievo Motinos Globėjos cerkvė – buvusi stačiatikių cerkvė Pasvalyje, Nepriklausomybės g. 12, oficialiai uždaryta 1959 m. Išlikęs medinės cerkvės pastatas be kupolų, su originaliomis eksterjero puošybos detalėmis, aptvertu kiemu. Pasvalio miesto istorinėje dalyje stūksantis cervės pastatas yra vertingųjų savybių turintis objektas (unikalus kodas ).

 Istorija 

Pirmoji Šv. Mitrofano cerkvė Pasvalyje 1870 m. įrengta vietos kataliko gyventojo išnuomotame name, buvo Biržų filija. 1903 m. už iždo lėšas pastatyta nauja medinė Dievo Motinos Globėjos cerkvė. 

Po Pirmojo pasaulinio karo cerkvėje ilgai nebuvo pamaldų, todėl Biržų apskrities valdyba ketino ją nugriauti. Lietuvos stačiatikių Vyskupijos tarybos ir tikinčiųjų prašymu, pastatas buvo paliktas stačiatikiams. Pamaldos atnaujintos 1924 m. Bendruomenė savo klebono neturėjo, jis atvažiuodavo iš Biržų ar Gegabrastos. Pasvalyje 1927 m. buvo 31 stačiatikis.

Po 1863 m. caro valdžios konfiskuota ir perduota šiai cerkvei Vilniaus Kapitulos nuosavybė – apie 2 ha žemės, vandens malūnas – nusavinta bei išnuomota įvairiems asmenims.

Po Antrojo pasaulinio karo cerkvė buvo Gegabrastos filija, joje retkarčiais vyko pamaldos. 1948 m. Pasvalio malūno direktoriaus nurodymu išnešus liturginius daiktus supilti grūdai. Oficialiai išregistruota tik 1959 m., bet pamaldų joje nebebuvo.  Pasvalyje tuomet gyveno apie 20 stačiatikių. Apgriauta, be kupolų ir kryžių cerkvė stovėjo malūno, naudojusio jos patalpas sandėliui ir archyvui, kieme.

Apie 1978 m. buvusioje cerkvėje įsikūrė Pasvalio melioracijos valdybos pučiamųjų orkestro „Dūdoriaus“ klubas. Jo nariai susiremontavo patalpas, įsirengė apšildymą, pridūrė priestatą (iš kiemo pusės). Klube grojo apie 30 orkestrantų. 

Pastate jau sovietmečiu kaupta krašto senųjų stogastulpių ir dievulių kolekcija: nykstančių kaimų pakelių stogastulpius, koplytstulpius bei kitas muziejines vertybes buvusioje stačiatikių cerkvėje maždaug nuo 1970 m. dėjo kraštotyrininkas Antanas Stapulionis.Pasvalio krašto muziejaus istorija

Pasak ilgamečio „Dūdoriaus“ klubo vadovo Algirdo Mikalausko, statant klubo priestatą, šventoriuje rasta palaidotų žmonių kaulų, tvarkant teritoriją dar buvo pastebima cementinių kryželių, manoma, likusių nuo Pirmojo pasaulinio karo.

2025 m. cerkvės teritorijoje vykdant archeologinius tyrinėjimus rasti palaidotų 24 vokiečių karių palaikai.

 Architektūra 
Vieno aukšto cerkvės pastatas dengtas skardiniu šlaitiniu stogu. Jis yra 4 m aukščio iki pastogės, 7 m – iki kraigo. Fasadai apkalti medinėmis horizontaliomis lentelėmis, išsiskiria medžio dekoro detalėmis eksterjere, baltais mediniais langais. Priekyje ant sienos įtaisyta  prie fasado tinkanti „Dūdoriaus“ klubo dekoracija su stogeliu.

 Literatūra 
 Regina Laukaitytė. Stačiatikių Bažnyčia Lietuvoje XX amžiuje. Vilnius: Lietuvos istorijos instituto leidykla, 2003. ISBN 9986-780-52-7

 Šaltiniai 

 Nuorodos 
 Sąrašas:Lietuvos stačiatikių bažnyčios

Kategorija:Lietuvos stačiatikių cerkvės
Kategorija:Pasvalio rajono bažnyčios
Kategorija:Pasvalys
Kategorija:Nebeegzistuojančios cerkvės