Vievio dvaras

Vievio dvaras tikėtina buvo įkurtas XV a. pb. ar  XVI a. pr. (tiksli data nėra žinoma). Nors literatūroje ir galima rasti  1522-uosius kaip dvaro įkūrimo metus. Tačiau nėra aišku kokiais  istoriniais šaltiniais yra grindžiama minėta data. Pirmajame išlikusiame  dvaro inventoriuje (1577 m.) nurodoma, jog dvaras labai apleistas ir  negyvenamas. XVI a. pb. dvaras atiteko Oginskiams ir priklausė iki 1831  metų, kai už dalyvavimą sukilime dvaras buvo konfiskuotas caro valdžios.  Pirmasis žinomas Vievio dvaro valdytojas buvo Trakų pakamorė Marcijonas  Bogdanas Oginskis (1568–1640) ir jo žmona Raina Valavičaitė. Žinoma,  jog Marcijonas Bogdanas Oginskis 1600 m. pastatė Vievyje unitų bažnyčią  (cerkvę) bei vienuolyną. 1611 m. dvare įkūrė stačiatikių spaustuvę,  veikusią iki 1646 m.

Dabar jau žinoma, jog Vievio dvaras buvęs  miesto pietvakarinėje dalyje, tai yra dabartinių Vievio miesto kapinių  teritorijoje ir į rytus nuo jų. Dvarą aptiko 1975 m. Trakų istorijos  muziejaus darbuotojas Algirdas Paulauskas. Rašte Mokslinei metodinei  kultūros paminklų tarybai nurodoma, jog 40 x 50 m dydžio plote, ariamos  dirvos paviršiuje, rasta plytgalių, puodų ir stiklo šukių, du Jono  Kazimiero šilingai. Gausiai aptikta koklių su didikų Oginskių giminės  herbu. A. Paulauskas dvarvietę datavo XVII a. II p. – XVIII a.  Archeologiniai tyrimai Vievio dvaro teritorijoje buvo atlikti 1993, 1996  ir 1998 metais. Ištirtas per 300 m² dydžio plotas. Konstatuota, jog  dvarvietės teritorijoje yra 0,35-0,45 m storio kultūrinis archeologinis  sluoksnis, kuris stipriai suardytas ilgą laiką ariant ar laidojant  Vievio gyventojus. Tyrimų metu fiksuota keliolika ūkinių duobių bei  aptikta keli šimtai archeologinių radinių, datuojamų XV – XIX a.  Sprendžiant iš archeologinės medžiagos, šioje vietoje galėjo būti dvaro  pagrindinė sodyba, kurioje stovėję pastatai greičiausiai buvę mediniai.  Tyrimo metu taip pat aptikta ir IX–XIII a. radinių (žiedas tordiruota  priekine dalimi, juostinė apyrankė, pasaginės segės daugiakampiais  galais fragmentas) liudijančių dvaro vietoje buvus pilkapių.

Trakų  istorijos muziejuje saugoma 1993 m. archeologinių tyrimų medžiaga. Taip  pat į muziejų pateko ir taip vadinamasis Vievio lobis, rastas 1996 m.  šalia dvarvietės, kuris šiuo metu yra eksponuojamas Trakų Salos pilyje.  Šįkart pristatoma dalis 1993 m. Oginskių dvaro tyrimų medžiagos. Bene  įdomiausias yra herbinis koklis, dengtas žalia glazūra. Jo priekinėje  dalyje pavaizduotas Oginskių herbas – Oginiec. Analogiško koklio  fragmentai yra aptikti Uogintų dvare (Kaišiadorių r.), buvusioje  Oginskių tėvonijoje. Išlikusiame koklio fragmente, ties kraštais, yra  dvi raidės M ir R. Koklis datuojamas XVI a. pab.– XVII a. Taip pat  eksponuojami dvarvietės teritorijoje rasti: geležinis raktas, diržo  sagtis, molinės plytos fragmentas su aiškiai atsispaudusiu ožkos kanopos  pėdsaku, keli nedideli koklių fragmentai. Deja, radiniai nėra gausūs ir  kol kas mažai atskleidžia XVII – XVIII a. Vievio dvaro buitį.