Berolinos šachmatai

Berolinos šachmatai ()  – tai šachmatų rūšis, kurios  pėstininkai vaikšto ir kerta kitaip nei tradiciniuose šachmatuose. Jie dar vadinami Berolinos pėstininkais.

Bandyta rengti Berolinos šachmatų turnyrus, išbandyta kombinacijų. Berolinos pėstininkais susidomėjo 
šachmatų kompozitoriai.  

 Istorija 
Berolinos šachmatus 1926 m. pasiūlė Edmundas Hebermanas (Edmund Hebermann) ir pavadino miesto, kuriame gyveno (Berlyno) vardu. 

 Berolinos pėstininkas 
Berolinos pėstininkai juda įstrižaine vienu laukeliu pirmyn (pirmu ėjimu iš 2-os (7-os)  gulstinės gali ir dviem laukeliais), o figūras kerta priekyje esančiame laukelyje. 

Pėstininkui judant per du laukelius iš pradinės šachmatų partijos pozicijos galioja kirtimo prasilenkiant taisyklė.

Kaip ir tradiciniuose šachmatuose  pasiekę paskutinę horizontalę paaukštinami į pageidaujamą figūrą.

Žaidžiant partijas jie yra mobilesni už tradicinių šachmatų pėstininkus. Dažnai koncentruojasi centre, tačiau jų kertamoji  galia - mažesnė. Kadangi juos ginti gali tik pėstininkas iš apačios, partijos metu susidariusioms pozicijoms būdinga laisvų linijų gausa.

Partijos pabaigoje  Berolinos pėstininkai tampa pavojingesni už tradicinius, kadangi pasiekti paaukštinimą jiems lengviau.

Šachmatų diagramose Berolinos pėstininkas vaizduojamas, kaip apverstas žemyn galvą tradicinių šachmatų pėstininkas.

Šachmatų kompozitoriai Berolinos pėstininką naudoja, kurdami tiesioginius, sutarto mato, atvirkščio mato, refleksinio mato serijinius ir ilgiausių ėjimų ir k.t. uždavinius.
Šie uždaviniai dalyvauja konkursuose. Geriausi įtraukiami į FIDE albumus.

 Užrašai 
Sutrumpintas šachmatų uždavinių tarptautinis žymėjimas prasideda trumpiniu, nurodant užduoties tipą ir ėjimų skaičių. Toliau seka sprendinių, ar dvynių skaičius.

Kai uždaviniuose panaudotas Berolinos pėstininkas, pažymima naujos eilutės viduryjeː pav., Berolinos pėstininkas ir t. t.

Užrašant ėjimus Berolinos pėstininku prieš ėjimą rašomas priešdėlis BE, pav. BEc2-a4.

 Atmainos 

Berolinos pėstininkas turi kelias atmainasː Berolinos plus ir Seržanto. 

Berolina plus juda kaip ir Berolinos pėstininkas, bet gali kirsti vertikalia, ar horizontalia kryptimis. Be to, pirmuoju ėjimu gali eiti nekirsdamas  įstrižaine per du laukelius.

Seržantas gali kirsti ir vaikščioti vienu laukeliu į priekį  vertikale ar įstrižaine: pav. baltųjų seržantas  laukelyje d4 atakuoja ir gali vaikščioti (bei kirsti) į laukelius c5, d5 ir e5. Kaip  ir paprastas pėstininkas, jis pirmuoju ėjimu gali eiti per du laukelius, tačiau tik vertikaliai ( pav. b2-b4). Darydamas dvigubą ėjimą jis negali kirsti. Seržantas niekados nekerta praeinant. Pasiekęs paskutinę horizontalę seržantas  aukštinamas: į valdovę , bokštą, rikį, žirgą vilką, lapę, nakvišą.  Naudojamas Vilko šachmatuose.    
{|

|width="33%" |

|width="33%" |

 Uždaviniai 

Dar keletas uždavinių su Berolinos pėstininkais, kuriuose atskleidžiamos Berolinos pėstininko savybės.

Vilfrido Zėhoferio refleksinio mato uždavinys sprendžiamas, naudojant ilgiausių ėjimų uždavinio taisykles, bei juodųjų Berolinos pėstininko savybes. 

Baltųjų žirgas f5 laukelyje turi užduotįː neleidžia kažkuriuo metu juodųjų karaliui  pasirinkti ilgesnį Kg7 ėjimą. 

1. Rd1! (baltieji atveda rikį į laukelį d1 iš kurio jie galės reguliuoti Berolinos pėstininko ėjimo kryptį.
Juodieji privalo atsakyti į pirmą baltųjų ėjimą žengdami Berolinos pėstininku įstrižaine per du laukelius BEd7-b5 (ilgiausias ėjimas). 

2. Ra4! (baltieji pasinaudoja tuo, kad Berolinos pėstininkas negali kirsti įstrižaine ir taip neleidžia jam patekti į a4 laukelį. 

2.... BEc4 (tik pėstininku įstrižaine, o ne karaliumi, nes ėjimas įstrižaine - ilgesnis!) 

3. Rb3! (baltieji, laikydamiesi pasirinkto plano, ir toliau riboja Berolinos pėstininko galimybę rinktis kelią). 

3... BEd3 4.Rc2 BEe2 5.Kh1 BEf1V# (pagal refleksinio mato  uždavinio taisykles varžovai, kai susidaro galimybė, privalo skelbti matą vienu  ėjimu. Juodieji tai ir padarė, paaukštinę Berolinos pėstininką į valdoves).

Žono Udiu tiesioginio mato uždavinyje atskleistos Berolinos pėstininko galimybės užstoti šachmatų lentos statmenas.

Manfredo Nierobos sutarto mato uždavinys, kur pradeda juodieji, ir kuris turi dvynį, sprendžiamas, panaudojus Kirkės uždavinio taisykles bei Berolinos pėstininko savybes.

Pirmasis dvynys (a). 1. Kxh4[+bBEh2] (nukirtus Berolinos pėstininką h statmenoje, jis, kaip ir tradicinių šachmatų pėstininkas, atgimsta  tos pačios vertikalės startinėje šachmatų partijos pozicijoje).

Po 1….Bh5+  2. Kxh5[+bBh1] (nukirstas bokštas baltame laukelyje turi atgimti  pradinės padėties baltame h1 laukelyje) g3# (Berolinos pėstininkas vaikšto įstrižainėmis - tad  atveria juodųjų karaliui šachą nuo baltųjų bokšto. 

Karaliui nėra kur trauktis, nes laukelis g4, esantis virš Berolinos pėstininko, yra pastarojo šachuojamas – tad juodųjų karaliui matas!

Antrasis dvynys (b) sudaromas perstūmus Berolinos pėstininką iš h4 į g4 laukelį.
Po 1. Kxg4[+bBEg2] (nukirstasis Berolinos pėstininkas turi atgimti tos pačios statmenos, kurioje buvo nukirstas, pradinėje šachmatų partijos pozicijoje.

1….Bg5+ 2. Kh4 h3# (Berolinos pėstininkas eina įstrižaine ir šachuoja virš jo gretimame laukelyje h4 esantį juodųjų karalių, o pastarasis, pagal Kirkės uždavinio taisykles, negali to pėstininko kirsti, jei atgimęs šis šachuotų karalių. Kadangi taip ir atsitiktų, nes pėstininkas turėtų atgimti laukelyje h2 iš kurio vėl šachuotų  laukelyje h3 esantį karalių ir t. t. – tad juodiesiems matas!)
{|
|width="33%" |

|width="33%" |

|width="33%" |

 Šaltiniai 

 Nuorodos 
 Šachmatų uždaviniai su Berolinos pėstininku

Kategorija:Pasakiški šachmatai