Šiaurės fryzų kalba

Šiaurės fryzų kalba (Frasch, Fresk, Freesk, Friisk) – iš germanų prokalbės kilusios, vakarų germanų šakai priklausančios fryzų kalbos šiaurinių tarmių grupė. Ši kalba vartojama Šiaurės Fryzijos istorinio regiono šiaurinėje dalyje, kuri yra Jutlandijos pusiasalio pietvakariuose, dabar tai šiaurės Vokietijos Šlezvigo-Holšteino žemėje esančios Šiaurės Fryzijos apskrities šiaurės vakarų dalyje. Tikslus kalbančiųjų skaičius nežinomas (paprastai duomenys nurodomi tarp 8 ir 10 tūkst. žmoniųschleswig-holstein.de / Minderheiten in Schleswig-Holstein - Friesen.

Šiaurės fryzų kalba yra viena iš 3 fryzų kalbų tarmių grupių (kitos dvi – vakarų fryzų ir rytų (Zaterlando) fryzų).

 Tarmės 

Išskiriama 10 šiaurės fryzų tarmių:
 Salų tarmės:
 Ziulto fryzų
 Fėro-Amrumo fryzų
 Helgolando fryzų
 Žemyno tarmės:
 Vidinghardės fryzų
 Bekinghardės fryzų
 Karhardės fryzų
 Šiaurės Gėshardės fryzų
 Vidurio Gėshardės fryzų
 Pietų Gėshardės fryzų (išnyko 1981 m.)
 Haligeno fryzų
 Aiderštato fryzų (išnyko XVIII a.)
 Štrando fryzų (išnyko XVIII–XIX a.)

Salų ir žemyno tarmės gerokai skiriasi – pirmosios ankstyvesnės, ryškiai paveiktos pietų danų tarmių, o kitos vėlyvesnės, paveiktos vokiečių žemaičių tarmės. Kadangi istoriškai šiaurės fryzai neturėjo jokio ryškesnio kultūrinio centro, tarmės tarpusavyje maišėsi nedaug, nesusidarė jokios bendrinės kalbos. Pietinės tarmės (Štrando, Aiderštato) išnyko XVIII–XIX a., kadangi vietos fryzai perėmė vokiečių kultūrą, be to, į tuos kraštus atsikėlė daug olandų darbininkų.

Tarmių tarpusavio skirtumai:
 Tarmė Tėvas Motina Sesuo Brolis Ziulto Faaðer Mooter Sester Bröðer Fėro aatj mam saster bruler Amrumo bruder Haligo baabe mäm soster bröör Helgolando Foor Mem Söster Bruur [Vidinghardės tääte määm broor Karhardės mäm brauder Bekinhardės taatje mam brouder Vidurio Gėshardės ate mäm broor Pietų Gėshardės fåår, fååðer brööðer Šiaurės Gėshardės fååje soster brår

Šiaurės fryzų kalba nykstanti, įtraukta į UNESCO „raudonąją knygą“. Kalbančiųjų skaičius mažėja, kalbą moka daugiausia vyresni fryzai. Padėtis geresnė Fėro, Amrumo salose ir Risumo-Lindholmo apylinkėse, kur vietinės tarmės mokoma mokykloje. Sparčiausiai nyksta pietinės tarmės. Visi šiaurės fryzai moka vokiečių kalbą (standartinę, dalis – vok. žemaičių tarmę), gyvenantys šiaurėje – ir danų (pietų jutlandų). Šlėzvige-Holšteine šiaurės fryzų kalba saugoma kaip mažumų kalba, nuo 2004 m. ji yra oficiali kalba Šiaurės Fryzijos ir Helgolando apskrityse.

 Šaltiniai 

 Nuorodos 


 Šiaurės fryzų kalbos institutas

Kategorija:Anglų-fryzų kalbos
Kategorija:Fryzija