Chotyno mūšis (1673)

Chotyno mūšis – mūšis įvykęs 1673 m. lapkričio 11 d., ATR–Turkijos karo (1672–1676) metu. Jungtinė ATR armija, vadovaujama Lenkijos didžiojo etmono Jono Sobieskio sutriuškino turkų armiją, vadovaujamą Huseino Pašos (apie 35 tūkst. žm.), įsitvirtinusią senoje lenkų stovykloje, likusioje nuo pirmojo Chotyno mūšio laikų.

 Prieš mūšį 
ATR 30 tūkstančių karių armija, vadovaujama Lenkijos didžiojo etmono Jono Sobieskio apgulė Chotyno tvirtovę 1673 metų lapkričio pradžioje. Tvirtovė buvo gerai paruošta gynybai: įkurta Dniestro vingyje, sustiprinta žemės apkasais, grioviais, pastatyta buvusios lenkų stovyklos vietoje pirmojo Chotyno mūšio metu puse amžiaus anksčiau. Turkų pozicijų atakos prasidėjo lapkričio 10 d., bet tai buvo tik žvalgybiniai manevrai. Pagrindinis mūšis įvyko kitą dieną, kada Jonas Sobieskis sudavė smūgį turkams, išsekintiems nerimo ir nemigos.

 Mūšis 
Po to, kai Jono Sobieskio kariai nualino apgultuosius naktinės atakos imitacija, auštant lapkričio 11 d. Jonas Sobieskis asmeniškai vedė karius į ataką per sniego pūgą. Po lenkų ginklų salvės pėstininkai ir dragūnai puolė į turkų stovyklą, numušdami priešą nuo pozicijų ir padarydami apkasuose praėjimus raitelių atakai. Į tranšėjas ir apkasus puolė etmono Stanislovo Jablonovskio husarai. Turkai atsakė raitelių kontrataka, bet nesugebėjo pasipriešinti gerai apginkluotiems husarams, ir kova netrukus įsiplieskė visoje turkų stovykloje ir tvirtovėje. Dėl panikos, apimtos turkų karių, Huseinas Paša davė įsakymą atsitraukti į kitą Dniestro krantą, bet vienintelis tiltas Chotyne buvo sugadintas lenkų artilerijos ugnies ir griuvo nuo bėglių svorio. Tik keliems tūkstančiams turkų iš 35 tūkstančių karių pavyko pabėgti į Podolės Kamenecą. 

Turkų armijos likučiai buvo sunaikinti arba paimti į nelaisvę. Lenkų ir lietuvių nuostoliai buvo žymiai mažesni, dėl to, kad galiausiai buvo paimta stipriai sustiprinta Chotyno tvirtovė (pasidavė lapkričio 13 d. su didelėmis maisto ir amunicijos atsargomis).

 Pasekmės 
Chotyno mūšis baigėsi lenkų pergale, nors neprivedė prie lūžio kare ar Kameneco paėmimo. Bet pergalė pakėlė etmono Jono Sobieskio prestižą, suteikė jam „Chotyno liūto“ pravardę ir padėjo rinkimuose į ATR karaliaus sostą.

 Šaltiniai 

 Literatūra 
 Damian Orłowski — Chocim 1673., seria: «Historyczne bitwy», Bellona, Warszawa 2007, 2008.

Kategorija:Osmanų imperijos mūšiai
Kategorija:ATR karų mūšiai
Kategorija:Mūšiai Ukrainos teritorijoje
Kategorija:1673 metai