Miranas

Miranas () – senovinis miestas ir oazė Rytų Turkestane, pietiniame Taklamakano dykumos pakraštyje, prie Lobnoro ežero ir Altajaus kalnų sandūros. Dabar patenka į Kinijos LR, Sindziango teritoriją.

Ankstyvųjų hanių laikotarpiu miestas buvo žinomas kaip Juni. Tai buvo svarbus taškas šilko kelyje, prie pietinės jo atšakos, aplenkiančios Taklamakano dykumą. Mirane suklestėjo budizmas, pastatytas šventyklų kompleksas. Senovėje miestas priklausė Krorianai (Lolanui), bet III a. buvo užkariautas hanių. IV a. miesto reikšmė sumenko. VIII–IX a. miestą užvaldė tibetiečiai (jį vadino Nopčungu – nob chu ngu), pastatė tvirtovę. Vėliau Mirano drėkinimo sistemos nebenaudotos, miestas ir oazė išnyko.

1876 m. tikriausiai Miraną pasiekė rusų keliautojas Nikolajus Prževalskis, 1905 m. miestą pirmąsyk tyrinėjo amerikiečių archeologas Elsvortas Hantingtonas, o 1906–1907 m. žymusis Britanijos archeologas Aurelis Šteinas.

Šios ir vėlesnės archeologinės ekspedicijos Mirane aptiko tvirtovės griuvėsius, budistų vienuolyno (viharos), keleto stūpų liekanas, įvairių kitų nedegto molio plytų statinių griuvėsių, iškasta Budos galvos skulptūra, statiniuose rasta budistinio meno pavyzdžių, ginklų, atkasta drėkinimo sistema.

Kategorija:Sindziango archeologinės vietos
Kategorija:Kinijos istoriniai miestai