TSKP suvažiavimas

TSKP suvažiavimas () – pagal TSKP įstatus, aukščiausias Tarybų Sąjungos komunistų partijos valdymo organas.Kongreso bibliotekos Federalinis tyrimų skyrius „A Country Study: Soviet Union (Former)“, 1991, skyrius „Party Congress“, 293-295 psl., 

 Dalyviai 

TSKP suvažiavimo delegatus rinkdavo respublikų partijų suvažiavimai, o Rusijos TFSR atveju – kraštų, sričių, bei autonominių respublikų partijų suvažiavimai. Išrinkimas į suvažiavimą daugiausiai buvo naudojamas kaip apdovanojimas. Maždaug pusė delegatų būdavo svarbesni partijos nariai (pavyzdžiui, XXVIII suvažiavime dalyvavo 1074 partijos funkcionieriai, 1240 valstybės pareigūnų, 147 mokslininkai, 332 aukšto rango kariškiai, 279 rašytojai ir menininkai), kita pusė – eiliniai nariai.

Suvažiavimo delegatų vis daugėjo. 1898 m. vykusiame I suvažiavime suvažiavime dalyvavo 9 delegatai, o XXVII suvažiavime – 5000.

 Eiga, funkcijos, įtaka 

Paprastai TSKP suvažiavimas trukdavo apie savaitę. Pagrindinis jo įvykis būdavo TSKP Generalinio sekretoriaus pranešimas apie partijos būklę, užsienio ir ekonominę politiką, pasiekimus. Be to, TSRS Ministrų Tarybos Pirmininkas perskaitydavo pranešimą apie būsimą penkmečio planą. Kitos kalbos (respublikų partijų sekretorių, obkomų sekretorių, įvairių valstybės pareigūnų) formalizuotai aptardavo tai, ką minėjo Generalinio sekretoriaus kalba. Keletas centrinio aparato atrinkti eiliniai partijos nariai sakydavo kalbas, šlovinančias partijos politiką. Be to, kalbas sakydavo ir kitų šalių komunistų ar darbininkų partijų (palankių TSRS) sekretoriai. Kartais suvažiavimas priimdavo ir naują TSKP programą.

Nuo 1921 m. vykusio X suvažiavimo debatai suvažiavimo metu nevykdavo.

Suvažiavimo balsavimai baigdavosi vienbalsiai. Suvažiavimas priimdavo kelias rezoliucijas, susijusias su Generalinio sekretoriaus ataskaita. Kartais suvažiavime būdavo formaliai priimami įstatų pakeitimai. Be to, suvažiavimas formaliai išrinkdavo TSKP Centro komitetą.

Daugėjant suvažiavimo delegatų, suvažiavimų įtaka vis mažėjo. Iki 1925 m. suvažiavimai vykdavo kasmet. Po to jų įtaka sumenko, ir jie vyko kas trejetą – ketvertą metų. 1939–1952 m. suvažiavimai ir visai nevyko. Po to, mirus Stalinui, į įstatus buvo įrašyta, kad suvažiavimai turintys vykti kas penketą metų.

 Išnašos 

 Nuorodos 

Kategorija:Sovietų Sąjungos komunistų partija