Stakų konglomerato luistai

Stakų konglomerato luistai – valstybės saugomas geologinis gamtos paveldo objektas Šalčininkų rajone, Poškonių seniūnijoje, Stakų kaimo apylinkėse, 0,8 km į šiaurės rytus nuo kelio , Stakų kraštovaizdžio draustinyje. Stakų miškas su konglomeratais priklauso Šalčininkų miškų urėdijos Poškonių girininkijos (548 kv., 2 skl.) teritorijai.

Konglomerato luistai slūgso mišriame miške, užima 0,196 ha plotą. Lengvai surandami ir pasiekiami, nes žvyrkelio atkarpoje nuo plento sustatytos kelio rodyklės, o šalia įrengta lenta su išsamia informacija apie gamtos objektą. 

Konglomeratas paskelbtas valstybės saugomu LR aplinkos ministro 2005 m. gegužės 23 d. įsakymu Nr. D1-255. Konglomeratų išeiga, kartu su netoliese esančiu kitu saugomu gamtos paveldo objektu Dieveniškių istoriniame regioniniame parke – Stakų ąžuolu, turi didelį gamtinį pažintinį potencialą.

 Geologija 

Stakų geologinį objektą sudaro 2 luistai, gulintys vienas šalia kito ant kalnelio, apaugusio medžiais, viršūnės. Jų sudėtyje esančios pagrindinės uolienos yra smėlis ir žvyras. Objektą sudaro gamtiškai susicementavusio konglomerato išeiga, atsiverianti geologinio sluoksnio fragmentu ir esanti reljefo paaukštėjime (absoliutus aukštis apie 220 m). Šioje sankaupoje išsiskiria 2 dalys. Paaukštėjimo viršuje esantis vientisas luistas slūgso horizontaliai ir yra stačiakampės plokštės formos, kurios žemės paviršiuje matomas ilgis yra 6 m, plotis – 5 m, aukštis – 0,7 m. Šlaite žemiau yra antroji sankaupos dalis, išsidėsčiusi pusmėnuliu, suskilusi į tris dalis. Šių konglomerato fragmentų bendras ilgis yra apie 17 m, plotis – 3 m, aukštis – apie 1,5 m. Pastarosios sankaupos vientisumą ardo čia augantys seni medžiai.

Stakų konglomerato luistai, kaip geologiniai kūnai, netirti ir jų būdingosios ir ypatingosios savybės nėra moksliškai apibūdintos. Lietuvos geologinio paveldo įvairovėje panašių objektų nėra daug. Tai – Skališkių uola (Vilniaus raj.), Šeimyniškių atodanga su konglomerato uola (Utenos raj.), „Ožkų pečius“ (Prienų raj.) Tačiau visi šie objektai yra šiauriau nuo paskutinio apledėjimo ribos, tuo tarpu Stakų konglomeratai yra teritorijoje už šios ribos į pietus. Konglomeratų susidarymas  paleografine prasme dar iki šiol nėra pakankamai ištirtas, todėl jų išsaugojimas yra labai svarbi prielaida šiam įdomiam reiškiniui nagrinėti. 

Saugomo konglomerato išeigos plyti į šiaurę nuo paskutinio apledėjimo ribos, ir pats procesas vyko ir vyksta geologinės holoceno epochos, prasidėjusios prieš 10–11 tūkst. metų, laikotarpiu. Konglomerato išeigos slūgso  priešpaskutiniojo (Medininkų) apledėjimo išplitimo zonoje. Paleografinės konglomerato susidarymo sąlygos nėra pakankamai tirtos. Kadangi konglomerato luistai slūgso reljefo paaukštėjime, tai vienas iš galimų jų atsiradimo variantų gali būti, kad luistai buvo atvilkti ledyno.

 Duomenys 

Pateikiami atskirų luistų matomi išmatavimai:

 Konglomerato luistai  aukštis, m  ilgis, m  plotis, m  pagrindinės uolienos  Luistų forma Vientisas luistas  0,7  6  5  Smėlis, žvyras  Stačiakampis Suskilęs luistas  1,5  17  3  Smėlis, žvyras  Pusmėnulis

 Nuorodos 

 Saugomų teritorijų valstybės kadastras 
 Lietuvos geologijos tarnyba. Geotopai (išrašas) 
 Dieveniškių istorinis regioninis parkas. Lankytini objektai

Kategorija:Šalčininkų rajono paveldas
Kategorija:Lietuvos gamtos paveldo objektai
Kategorija:Lietuvos rieduliai