Pūčkorių III piliakalnis

Pūčkorių III piliakalnis, vadinamas Pile (Lietuvos Respublikos registrinis kultūros paveldo objektas: unikalus kodas 5497; senasis kultūros paminklo sąrašo numeris AR811) – piliakalnis Plungės rajono savivaldybės teritorijos šiauriniame pakraštyje, Getaučių kaime (Žemaičių Kalvarijos seniūnija), 1 km į pietvakarius nuo Gegrėnų civilinių kapinių ir kelio Žemaičių Kalvarija–Gegrėnai–Medsėdžiai, kelio Gegrėnai–Getaučiai dešinė pusėje, Margupio kairiajame krante.

Pasiekiamas iš kelio Žemaičių Kalvarija–Gegrėnai–Medsėdžiai, pravažiavus Gegrėnų kaimą ir Margupio upelį, priešais Gegrėnų civilines kapines pasukus į kairę pietvakarių kryptimi, pavažiavus palei Margupio kanalą Gegrėnų–Getaučių keliu 1 km – yra dešinėje, į šiaurės vakarus nuo kelio, ties pirmu žymesniu kelio posūkiu į dešinę.

 Piliakalnis 
kairėje|miniatiūra|3D modelis|250x250px
Įrengtas atskiroje kalvoje, Margupio (Varduvos kairiojo intako) kairiajame krante, šalia pelkės. Aikštelė ovali, orientuota šiaurės – pietų kryptimi, 31 x 26 m dydžio, 2 m aukštesne pietvakarine dalimi. 
Šlaitai statūs, 10–14 m aukščio, viršuje, 1 m aukštyje pastatinti. Visuose šlaituose, 3–5 m žemiau aikštelės yra 2 m pločio, 0,2 m gylio griovys, už kurio supiltas 0,2 m aukščio, 4 m pločio pylimas. Šiauriniame šlaite išlikusi tik 2 m pločio terasa, nuolaidėjanti į išorę.Zenonas Baubonis, Gintautas Zabiela. Lietuvos piliakalniai: atlasas. – Vilnius, 2005. – T. 2. – P. 204–205 (Pūčkorių I piliakalnis)

Piliakalnis labai apardytas ariant, apaugęs lapuočiais medžiais.

Teritorijos plotas – 13792 m².

 Tyrimai 
Piliakalnis žinomas nuo seno, vadinamas Pile. Jis buvo ties Pūčkorių, Gegrėnų ir Getaučių kaimų riba. Tarpukariu pateko į ūkininkų Kazimiero Almino ir Jazdauskio žemės sklypus, buvo intensyviai ariamas.Valstybės archeologijos komisijos medžiaga. – Kultūros paveldo centro paveldosaugos biblioteka. – F. 1, ap. 1, b. 136. – L. -853 Arimo metu buvo išverčiama stambių medžio anglių. Nuo XX a. antrosios pusės piliakalnis neardomas, apaugo retu mišku. Šiuo metu yra Getaučių kaimui priskirtoje žemėje.

1966 m. žvalgė Lietuvos istorijos institutas (ekspedicijos vadovas Adolfas Tautavičius).Adolfas Tautavičius. 1966 m. žvalgomosios archeologinės ekspedicijos ataskaita. – Lietuvos istorijos instituto rankraštynas. – F. 1, b. 246. – L. 68 Piliakalnio aikštelėje aptiktas arimo smarkiai apnaikintas kultūrinis sluoksnis, kuriame rasta smulkių molio tinko ir medžio anglies fragmentų

Piliakalnis datuojamas I tūkst. – XIII a. 

1972 m. piliakalnis įrašytas į respublikinės reikšmės archeologijos paminklų sąrašą (AR811),Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas. – Vilnius, 1973. – P. 159 o nuo 1993 m. registruotas Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registre.

Profesorius Vladas Žulkus daro prielaidą, kad šiame piliakalnyje ankstyvaisiais viduramžiais stovėjusi „šios teritorijos vyriausiojo pilis“.Vladas Žulkus. Gardai ir Plateliai XIII–XVI a. – Lietuvių katalikų mokslo akademijos metraštis. – Vilnius, 2004. – T. 25. – P. 368

 Šaltiniai 

 Lietuvos TSR archeologijos atlasas. – Vilnius: Mintis, 1975. – T. 2. – P. 141, ei. Nr. 610

 Nuorodos 
 Valstybės archeologijos komisijos medžiaga 
 Lietuvos piliakalniai (Pūčkorių I piliakalnis)
 Gardai ir Plateliai XIII–XVI a.
 Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai

Kategorija:Piliakalniai Plungės rajone