Jidžu

Jidžu (I-ju) buvo devintasis Čingų imperatorius ir septintasis Čingų imperatorius valdęs visą Kiniją 1850-1861 m.
 Valdymas
Jidžu tapo imperatoriumi 1850 m., būdamas 19 metų. Jis susidūrė su vidaus sunkumais ir užsienio iššūkiais. Jo valdymo titulas Xianfeng (Universalus klestėjimas) neatitiko situacijos. 1850 m. prasidėjo vienas pirmųjų sukilimų, kurie vos nesugriovė Čingų dinastijos. Taiping sukilimą pradėjo Hong Xiuquan, hakų sintetinės krikščionių sektos lyderis, nugalėjęs vietines pajėgas, pasiųstas išvaikyti pasekėjus. Hong paskelbė Taiping Dangiškąją karalystę ir sukilimas persimetė į kitas provincijas. Kitais metais kilo Nian sukilimas Šiaurės Kinijoje. Šis sukilimas neturėjo aiškios politinės programos, bet jo raiteliai kėlė grėsmę sostinei. Čingų kariai dažnai pralaimėjo abiejuose sukilimuose.

1853 m. taipingai užėmė Nankiną ir atrodė, kad po to kris Pekinas, bet jų ekspedicija į šiaurę buvo nugalėta. Imperatorius pasiuntė mandarinus Zeng Guofan ir mongolų generolą Sengge Rinchen nugalėti sukilėlius, bet jų sėkmė buvo ribota. Didžiausias Miao sukilimas Kinijos istorijoje buvo 1854-1873 m. Nesėkmingai buvo bandoma atgauti Nankiną 1856 m. ir kilo Du Wenxiu sukilimas Junane.

Be to nedidelis incidentas pakrantėje pradėjo Antrąjį Opiumo karą. Anglų ir prancūzų pajėgos po kelių mūšių prie Tiandzino pasiūlė derybas. Imperatorius, įtikintas Cisi dėl kinų pranašumo, nenusileido. Jis pasiuntė princą Gongą į derybas, bet jos nutrūko kai kinai suėmė britų diplomatą Harry Parkes rugsėjo 18 d. Tą pačią europiečiai susirėmė su Sengge Rinchen mongolų kavalerija prie Zangjiavano ir patraukė link sostinės, prie kurios nugalėjo kinų armiją. Rugsėjo 21 d. Sengge Rinchen 10 tūkst. karių, kurių tarpe buvo elitinė kavalerija, buvo sunaikinti po kelių nėsėkmingų išpuolių Palikao mūšyje.

Britų ir prancūzų pajėgos užėmė Pekiną spalio 6 d. 1860 m. spalio 18 d. britai ir prancūzai nusiaubė ir sudegino imperatoriaus Vasaros rūmus. Jidžu susirgo tai sužinojęs.

Valdant Jidžu iš Kinijos Rusijos imperija atėmė dalį Mandžūrijos. 1858 m. Aiguno sutartimi sritis tarp Stano kalnagūbrio ir Amūro upės. 1860 m. Pekino sutartimi rusai gavo sritis į rytus nuo Usūrio upės. Po to rusai įkūrė Vladivostoką.

Kai vyko derybos su europiečiais, imperatorius pasitraukė į Rehes provinciją, teigdamas, kad dėl kasmetinės medžioklės ekspedicijos. Kai jo sveikata suprastėjo rūmuose atsirado dvi frakcijos. Vienai vadovavo pareigūnas Sušun ir princai Zaiyuan ir Duanhua. Kitai vadovavo Cisi, remiama generolo Ronglu ir Nara klano.

Jidžu mirė 1861 m. rugpjūčio 22 d. dėl nesaikingo atsidavimo malonumams. Jo įpėdiniu tapo šešiametis Zaičunas

Kategorija:Čingų dinastijos imperatoriai