Fotorealizmas

Fotorealizmas (kitaip Superrealizmas) – XX a., 1960-aisiais pradėjusi vystytis dailės srovė.

Fotorealizmas pradėjo formuotis 1968–69 m. JAV Niujorko ir Kalifornijos meno aplinkoje. Dailininkai kūrė ypač aukšto detalumo ir atitikimo realybei paveikslus. Paprastai, kuriant fotorealistinius kūrinius, pradiniu šaltiniu yra fotonuotrauka. Menininkas ypač didelį dėmesį kreipia į kūrinyje vaizduojamų paviršių ir šviesos atspindžių vaizdavimą. Fotorealistiniai paveikslai sudaro ypač aukštos raiškos ir detalumo lygio fotografijos poligrafinio spaudinio įspūdį. Paveikslų tapybai paprastai naudojami dažų purškikliai.

Fotorealizmas gali būti vadinamas superrealizmu (labiau Europoje), hiperrealizmu (po 2000 m.). Šių terminų atskirtis yra diskutuotina. Fotorealistiniai paveikslai nebūtinai turi būti paremti nuotrauka. Fotorealizmas vertinamas kaip priešinga reakcija į JAV abstraktųjį ekspresionizmą ir, bendrai, į abstraktųjį XX a. meną.

Fotorealistai ir su srove susiję tapytojai:
 Robert Bechtle
 Charles Bell
 Chuck Close
 Robert Cottingham
 Richard Estes
 Audrey Flack
 Diego Fazio
 Gerhard Richter
 Raphaella Spence
 Don Jacot Pedro Campos
 Rob Hefferan
 Juan Francisco Casas
 John Baeder
 Don Eddy
 Ralph Goings
 Halim Ghodbane
 Tom Blackwell
 Jeremy Geddes
 Zaria Forman

Kai kurie skulptoriai, JAV menininkai Duane Hanson ir John De Andrea, priskiriami fotorealistams. Jie kūrė savo skulptūrų projektus griežtai pagal realių modelių formas. Fotorealistai savo kūriniuose daugiausiai vaizdavo kasdienes gyvenimo scenas, įtraukdavo reklamos ir komercinio meno atributų; tuo yra artimi popmenininkams. Technologijų naudojimas artina juos prie minimalistų.

 Nuorodos 
 Encyclopaedia Britannica
 theartstory.org

Kategorija:Postmodernizmas