Perkūno ąžuolas

Perkūno ąžuolas – seniausias Plungės dvaro sodybos parko ąžuolas, augantis centrinėje parko dalyje šalia Oginskių rūmų. 1960 m. paskelbtas gamtos paminklu, o 1987 m. – respublikinės reikšmės gamtos paminklu. Medis viršijęs gamtinę brandą, yra rezignacijos fazėje. Kamiene yra žaibo žymės.

Manoma, kad pagonybės laikais parko vietoje buvęs šventasis miškas. Pasak senųjų Plungės gyventojų atsiminimų, Marija Skuževska, kunigaikščio Mykolo Oginskio žmona, po Perkūno ąžuolu rengusi spektaklius vaikams ir jaunimui, o už ąžuolo, Babrungo slėnyje, stovėjęs saulės laikrodis.

 Duomenys 
 Medžio rūšis – paprastasis ąžuolas (Quercus robur)
 Kamieno apimtis 0,9 m aukštyje – 4,86 m
 Aukštis – 26 m
 Lajos skersmuo – apie 25 m
Lapuotumas – apie 60 %

 Legendos 
Su šiuo ąžuolu siejamos kelios legendos. Viena yra apie vaidilutės Galindos meilę mylimajam, išjojusiam ginti tėvynės nuo kryžiuočių ir negrįžusiam. Galinda vis raudodavusi, o vieną kartą vaidilutei verkiant po plačiašakiu ąžuolu, į jį trenkė Perkūnas. Nuo to laiko žmonės vadiną medį Perkūno ąžuolu.Perkūno ąžuolas – lankytina vieta Plungėje, turistopasaulis.lt. Nuoroda tikrinta 2016 m. birželio 21 d.

Kita legenda pasakoja, kad šventoji ugnis po žemaičių krikšto buvusi užgesinta ir supykęs Perkūnas trenkęs į medį; dėl to žmonės jį pavadinę dievo vardu.Perkūno ąžuolas , krastogidas.lt. Nuoroda tikrinta 2016 m. birželio 21 d.

 Šaltiniai 

 Nuorodos 
 Perkūno ąžuolas internetinėje svetainėje plungėsparkas.lt

Kategorija:Ąžuolai gamtos paminklai
Kategorija:Plungės rajono paveldas