Lieporų I (Grotuso) dvaras

Lieporų dvaras () – dvaras, esantis Šiaurės Lietuvoje, Joniškio r., Kriukų sen., Mygūnų I kaime, greta plento , 20,9 km į šiaurės rytus nuo Joniškio.

 Istorija 

1588 m. Upytės paviete minimas dvaras Lieporų lauke, 1588 m. – 3 brolių Galkontų pasidalytas Lieporų dvaras, taip pat ir kaimas, 1589 m. - Tomkevičius dvarą perleidžia Gabrielavičiui (jam priklauso 1589-1606 m., įkeičiamas 1600 m. - Jonui Mažeikai), 1606-1625 m. - Vielickio (įkeičiamas 1611 m. Justinui Drovei - Skakų Lieporų dvaras), 1629-1673 m. Lukovskio (įkeičiamas 1633-1661 m. - vėl Drovei, 1664 m. - Tyzenhauzui), 1673 m. Lukovskis parduoda von Frankui (giminei su įkeitimo pertraukomis priklauso iki 1836 m.). 1677 m. Lieporų lauke nurodyti 33 bajorai, iš jų 13 Leparskių pavarde, dar minima Evaldo von Franko Lieporų valda (11 dūmų). 1690 m. Lieporų lauke surašyti 24 bajorai, Barboros fon Frank dvare surašyti 6 dūmai.

1741 m. dvarą (Albrychtow Brfl. Leeparn) įsigijo Rafaelis Pranciškus Landsbergis (Rafael Franz von Landsberg) iš Lašmenpamūšio, kurį 1754 m. testamentu paliko sūnėnui Rafaeliui Landsbergiui, o kitą Juodeikių dvarą - sūnėnui Juozapui.

1775 m. Upytės pavieto dūmų surašyme paminėtas Lieporų (Lepary) dvaras su Albertiškių palivarku, Mažėlių, Sodininkų, Šiaudinų, Gailiūnų, Indriliūnų, Indrišiūnų, Karklynės kaimais (viso 26 dūmai) priklausę baronų von Hanų giminei.

Lieporų dvaro (taip pat ir Sesavos, Lauku muižos, Mėmelės) savininkas (26 dūmai) baronas Bauskės vyr. pilies kapitonasFerdinandas von Pfeilitzer gen. Franck (1723-1783) buvo vienas iš Žeimelio evangelikų liuteronų bažnyčios mecenatų (nuo 1783 m. Lieporų dvaras kaip ir kiti valdyti evangelikų liuteronų savininkų įsipareigojo remti bažnyčią). Dvarą 1783 m. testamentu paveldėjo jo sūnus Jurgis Frydrichas Ernestas (Georg Friedrich Ernst) Pfeilitzer gen. Franck (1760-1830). 1816 m. Jurgio von Franko Lieporų dvare nurodyti 22 dūmai. 

1834 m. dvaras jau priklausė Grotusams, 1866 m. – Aleksandrui, nuo 1880 m. – sūnui Frydrichui. 1854 m. Lieporų Grotusų dvarui priklausė 1037 dešimtinės žemės, 1881 m. – 315 dešimtinės dirbamos, 25 pievų, 140 miško, 1894 m. be gyvenamojo namo dar buvo 14 ūkinių pastatų. Dvarui priklausė Albertiškių ir Miežinių palivarkai. Von Grotusai dvarą valdė iki pat 1940 m.Misius K., Vietovės. Joniškio kraštas. Kaunas: Žiemgalos leidykla, p., 2011, p. 82–83.

 Architektūra, sodybos struktūra 
Dvaro savininkė Sibilė von Grotus nupiešė sodybos pastatų išdėstymą: rūmai, didelė stoginė ūkio padargams, gardas arkliams, sandėlis, sargo namelis, samdinių namas, ledainė, pirtis, karvidė, kiaulidė, avių tvartelis, kalvė, nedidelis bitynas, pavėsinė parke (prie mažo tvenkinėlio), beržų alėja (kurią jie, matyt, ypač nostalgiškai prisimena), klėtis.

 Galerija 

 Nuorodos 

 Literatūra 
 Misius K., Vietovės. Joniškio kraštas. Kaunas: Žiemgalos leidykla, p., 2011, p. 82–83.
 Aleksandras Šimoliūnas / Iš Joniškio krašto dvarų istorijos. Lieporų dvaras // Žemygala. – 2010 m. Nr. 1(9) – 2010 m. Nr. 2(10), p.34-39.
 Vasiliauskas, E., 2015. Grafų Keyserlingkų ir kitų Lietuvos dvarininkų archeologiniai rinkiniai Kuršo provincijos muziejuje. Archaeologia Lituana. 16, 100–134. 

Kategorija:Joniškio rajono dvarai