Žvainių Gaidžio kalnas

Gaidžio kalnas – mitologinė kalva šiaurės rytinėje Kretingos rajono savivaldybės dalyje, Žvainiuose (Imbarės seniūnija), Salanto kairiajame krante, Salantų regioniniame parke.

Kalva natūrali, moreninė, suformuota paskutiniojo ledynmečio tirpsmo metu. Stūkso Salanto slėnio rytiniame pakraštyje, ties riba su Salantais. Ji ovalo plano, pailga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, siaurėja ir žemėja į pietvakarius. Kalvos šiaurės rytinis kraštas nukastas, o pietiniame gale išlikusi žvyrduobė.

Aukščiausią, šiaurės rytinę kalvos dalį juosia akmenų aptvaras ir eglės. Vakarinėje jos pusėje stūkso neogotikinė koplyčia, į rytus ir pietus nuo kurios auga ąžuolynas. Priešais koplyčią kalvos šiauriniame šlaite iš pjauto akmens plokščių paklotas takas, iš abiejų pusių apsodintas dekoratyviniais medžiais.

Į pietryčius nuo koplyčios, kalvos papėdėje guli apeiginis akmuo. Apie 50 m į šiaurės rytus nuo jo, akmenų krūvoje guli kitas apeiginis akmuo.

Žemesnėje, pietvakarinėje kalvos dalyje pastebima nedidelė, suplokštėjusių pilkapių grupė, iš kurios vizualiai išsiskiria trys pilkapiai.

Kalvos ilgis – 140 m, plotis – 60 m, aukštis – iki 2 m.


 Istorija 
Salanto slėnyje stūksanti kalva nuo seno traukė žmonių dėmesį. Archeologijos duomenimis joje I tūkst. pr. m. e. viduryje – antroje pusėje veikė pilkapynas,Algimantas Merkevičius, Valdemaras Šimėnas. Žvainių pilkapio tyrinėjimai 1997 metais. – Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1996 ir 1997 metais. – Vilnius, 1998. – P. 143-145Algimantas Merkevičius. Žvainių pilkapyno tyrinėjimai 1998 m. – Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1998 ir 1999 metais. – Vilnius, 2000. – P. 194-195 o I m. e. tūkst. – kapinynas.Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas. – Vilnius, 1973. – P. 249. – Nr. 504

Kalvos papėdėje esantys apeiginiai akmenys liudija, kad čia buvusios atliekamos ir pagoniško kulto apeigos.Vykintas Vaitkevičius. Mosėdžio ir Salantų apylinkių senosios šventvietės. – Liaudies kultūra, 1995. – Nr. 3. – P. 14

Seniau kalva buvo Skilandžių miestelio ir dvaro, kurie 1638 m. pradėti vadinti Salantais, žemėje. Per Lietuvos žemės reformą dvarą 1922-1927 m. išparceliavus, ji atsidūrė naujai įkurto Žvainių kaimo žemėje.

Nuo seno ant kalvos stovėjo medinė koplytėlė, kuriai sunykus 1934-1935 m. buvo pastatyta mūrinė.Romualdas Beniušis. Lietuvos savanoriai, atstatę Gaidžio kalno koplyčią. – Pajūrio naujienos – 2018 m. gruodžio 21 d. Prieš Antrąjį pasaulinį karą per Gegužines pamaldas Gaidžio kalne prie koplyčios rinkdavosi Salantų ir Žvainių gyventojai pasimelsti, giedodavo giesmes.

Pokario metais Gaidžio kalnas buvo neprižiūrimas, jame ganyti galvijai. 1988 m. akmens skulptorius Vilius Orvidas (pranciškonas br. Gabrielius, O. F. S.) teritoriją aplinkui koplyčią atitvėrė stambiais akmenimis, privežė antkapinių paminklų atliekų, įruošė laiptus, pastatė monumentalų kryžių. Už koplyčios esančią teritoriją apsodino ąžuoliukais, o aplinką – eglaitėmis. Jo sumanymu Gaidžio kalno koplyčios aplinka iš skrydžio turėjo priminti didžiulį, susuktą rožinį.

Šiuo metu Gaidžio kalno kalva patenka į valstybės saugomo nacionalinio reikšmingumo lygmens kultūros paminklo – Žvainių pilkapyno (unikalus kodas ) teritoriją.


 Legendos 
 Priešistoriniais laikais kalvoje gyveno vaidilutės, tarnavusių Alkos kalne veikusioje dievo Pilvyčio šventykloje. Jos čia augino ir maitino žalčius, priiminėjo iš apylinkės gyventojų dievui Pilvyčiui atneštas aukas. Daugiausia buvo aukojami šio dievo mėgstami skilandžiai, todėl vietovė buvusi pavadinta Skilandžiais.Valstybės archeologijos komisijos medžiaga. – Kultūros paveldo centro paveldosaugos biblioteka. – F. 1, ap. 1, b. 20. – L. 200 
 Skilandžių apylinkes po didelių liūčių užliejo vandenys. Ištvinusia upe, įsikibę į didžiulį ąžuolo stuobrį, plaukė du žemaičiai. Jiems sustojus pailsėti, vienas pamatė vandens apsuptą salą ir sušuko: „Veiziek, sala ontaa!“ („Žiūrėk, sala antai!“). Vietos gyventojams patikęs naujas pavadinimas ir nuo to laiko jie savo kaimą pradėjo vadinti Salantais (žem. Salontā).
 Senovėje ant Gaidžio kalno stovėjo senasis Salantų miestas ir bažnyčia, kuriuos sudegino kryžiuočiai. Sudegintos bažnyčios vietoje dabar stovi koplyčia.Ignas Jablonskis. Ką mena Gaidžio kalnelis? – Švyturys – 1971 m. sausio 30 d.
 Kalva vadinama Gaidžio kalnu. Taip ji pavadinta todėl, kad joje slapstėsi nuo šeimininko kirvio pasprukęs gaidys. Vidurnaktį iš kalvos pasigirsdavo šaižus jo giedojimas, kuris labai gąsdino pro šalį vykstančius praeivius ir keleivius. Pastačius ant kalno medinę koplytėlę, gaidžio giedojimas išnyko.Kazimieras Galdikas. Gaidys Salantų herbe. – Švyturys – 1996 m. birželio 26 d. Senajai sunykus, 1934-1935 m. pastatyta mūrinė neogotikinė koplyčia.
 Gaidžio kalne yra didelis akmuo. Jį velnias nešęs norėdamas užversti senosios Salantų bažnyčios duris, bet, anksti rytą gaidžiui užgiedojus, pametė.Vykintas Vaitkevičius. Senosios Lietuvos šventvietės. Žemaitija. – Vilnius, 1998. – P. 97-98 (Salantai)

 Šaltiniai 

 Nuorodos 
 Gaidžio kalnas – Salantų regioninis parkas – Apie parką 
 Gaidžio kalnas – Žemaitijos paveldas 
 Nuo Skilandžių iki Salantų… Gaidžio kalno legendos…
 Lietuvos savanoriai, atstatę Gaidžio kalno koplyčią. – Pajūrio naujienos – 2018 m. gruodžio 21 d.
 Lietuvos savanoriai, atstatę Gaidžio kalno koplyčią. – bernardinai.lt. – 2018 m. gruodžio 29 d.

Kategorija:Kretingos rajono paveldas
Kategorija:Salantų regioninio parko paveldas
Kategorija:Lietuvių mitologija
Kategorija:Lietuvos kalvos
Kategorija:Žvainiai