Vliorės karas

Vliorės karas (, ) – tai 1920 m. vykę mūšiai tarp Italijos pajėgų, dislokuotų Vliorės regione, ir smulkių Albanijos patriotų grupių. Karas tęsėsi 3 mėnesius ir turėjo didelį poveikį, sprendžiant Albanijos žemių priklausomybės likimą Paryžiaus taikos konferencijoje 1920 m. Vliorės karas buvo vienas iš veiksnių, įtvirtinant Albanijos nepriklausomybę.Albanian identities: myth and history Authors Stephanie Schwandner-Sievers, Bernd_Jürgen_Fischer Editors Stephanie Schwandner-Sievers, Bernd Jürgen Fischer Edition illustrated Publisher C. Hurst & Co. Publishers, 2002 ISBN 1-85065-572-3, ISBN 978-1-85065-572-5

 Prielaidos  

Prieš įsitraukdama į Pirmąjį pasaulinį karą kaip Antantės sąjungininkė Italijos karalystė turėjo 1915 m. pasirašiusi slaptą Londono sutartį, pagal kurią Italija pasižadėjo per mėnesį paskelbti karą Vokietijai ir Austrijai-Vengrijai, už tai karo pabaigoje gaudama kai kurių teritorijų. Šioje sutartyje Italijai buvo pažadėtos Albanijos žemės.Southern Albania, 1912-1923 Publisher Stanford University Press ISBN 0-8047-6171-X, 9780804761710 p.61

1920 m. Paryžiaus taikos konferencijoje sąjungininkai dar nebuvo nusprendę dėl Albanijos ateities, tačiau Italijos pretenzijos į Vliorę nebuvo ginčijamos. Italijos ministras pirmininkas Nitti taip pat tikėjosi gauti mandatą ir likusiai šalies daliai remiantis slapta Londono sutartimi.Italy from liberalism to fascism, 1870-1925 Author Christopher Seton-Watson Edition illustrated Publisher Taylor & Francis, 1967 ISBN 0-416-18940-7, ISBN 978-0-416-18940-7 p. 578 

 Konfliktas  

miniatiūra|250px|left|Albanų sukilėlių atimtos patrankos iš italų Vliorės mūšyje
Mūšiai prasidėjo birželio 4 d. po to, kai italų generolas Settimo Piacentini atsisakė Vliorės rajoną perduoti Albanijos vyriausybei. Nacionalinis gynybos komitetas su politiniu lyderiu Qazim Koculi sutelkė apie 4 000 albanų savanorių. Tuo tarpu italų pajėgos regione siekė 20 000 gerai ginkluotų kareivių. Pirmas kovas albanų sukilėliai pradėjo Vliorės mieste, naudodami vien kardus, lazdas ir akmenis. Kai kurie iš jų visiškai neturėjo ginklų.

Buvę įtvirtinimai negalėjo sulaikyti albanų kariuomenės puolimo ir revoliucinių judėjimų pačioje Italijoje.June 1920 Revolt of Bersaglieri in Ancona (in Italian) 1920 m. rugpjūčio 2 d. buvo pasirašytas Albanijos–Italijos protokolas, pagal kurį Italija turėjo palikti šalį. Šis susitarimas nubraukė Italijos pretenzijas į Vliorę ir mandatą valdyti Albaniją, išgelbėjant šios šalies teritoriją nuo tolesnio dalinimo. Ugnies nutraukimas buvo pasiektas rugpjūčio 5 d., taip užbaigiant nesutarimus tarp italų ir albanų. 

 Pasekmės  
Tai buvo pirma Albanijos valstybės sutartis su užsienio šalimi. Italija pripažino Albanijos teritorinį vientisumą ir jos 1913 m. sienas.Albania and King Zog: independence, republic and monarchy 1908-1939 Volume 1 of Albania in the twentieth century, Owen Pearson Volume 1 of Albania and King Zog, Owen Pearson Author Owen Pearson Edition illustrated Publisher I.B.Tauris, 2004 ISBN 1-84511-013-7, ISBN 978-1-84511-013-0 page 151  Vliorė buvo pirmoji nepriklausomos Albanijos sostinė.

 Literatūra 
 Pearson, Owen. Albania in the Twentieth Century: A History. Volume One. New York: I.B. Tauris, 2006 (ISBN 1-84511-013-7)

 Šaltiniai 

Kategorija:Italijos karai
Kategorija:Albanijos karai
Kategorija:1920 metai