Genčų I Velnio akmuo

Genčų I akmuo, vadinamas Velnio akmeniu (valstybės saugoma kultūros vertybė: unikalus kodas ; senasis vertybės kodas M154) – mitologinis akmuo centrinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Genčuose, 0,6 km į rytus nuo kelio Kurmaičiai–Genčai, 50 m į šiaurę nuo Skroblupio ir Šakalės upių santakos, Skroblupio dešiniajame krante.

 Akmuo 
Akmuo didelis, pailgas rytų – vakarų kryptimi, apie 4 m ilgio, 3,55 m pločio, iki 1,55 m aukščio. Plokštumos šiaurės pusėje yra lėkštas, apie 25 cm skersmens ir iki 4 cm gylio įdubimas, primenantis dubenį.Julius Kanarskas. Kretingos rajono akmenys, 1989 m. – Kretingos muziejaus mokslinis archyvas. – F. 4, b. 138. – P. 13-14 Akmuo suskeldėjęs, jame yra gilių plyšių. 

Teritorijos plotas – 13 m².

450 m į pietvakarius yra Genčų II Velnio akmuo.

 Istorija 
Akmuo vadinamas Velnio, Bieso akmeniu. Seniau, išsimaudę Skroblupyje, vaikai bėgdavo ant akmens sušilti saulėje. 

Jį kaip kultūros paveldo objektą 1966 m. išaiškino Ignas Jablonskis.Julius Kanarskas. Archeologiniai Igno Jablonskio tyrinėjimai. – Kretinga: Kretingos muziejus, 2001. – P. 16-17

Žvalgė: 1974 m. – I. Jablonskis, 1993 m. – Vykintas Vaitkevičius.

1993 m. įrašytas į laikiną kultūros ir istorijos paminklų apskaitą, 2000 m. registruotas kultūros vertybių registro mitologinių objektų sąraše, 2005 m. pripažintas valstybės saugomu kultūros paveldo objektu.

 Padavimai 
 Po akmeniu gyvena (susisukęs lizdą) Velnias.
 Praeiviams prie akmens pasirodydavo velniukai, lydėdavę juos iki pat namų.
 Į akmenį trenkęs Perkūnas ir ištrupinęs įdubimą.Vykintas Vaitkevičius. Senosios Lietuvos šventvietės. Žemaitija. – Vilnius: Diemedžio leidykla, 1998. – P.  63

 Literatūra 
 Petras Tarasenka. Pėdos akmenyje. – Vilnius, 1958. – P. 71, Nr. 80

 Šaltiniai 

 Nuorodos 
 Genčų Velnio akmuo I. – Kretingos krašto enciklopedija 
 Genčų Velnio akmuo - Peržiūra - LIMIS 

Kategorija:Lietuvos mitologiniai akmenys
Kategorija:Kretingos rajono paveldas