Leonaert Bramer

Leonartas (arba Leonardas) Brameris (, , 1596 m. gruodžio 24 d., Delftas – 1674 m. vasario 10 d., palaidotas, ten pat) − XVII a. Nyderlandų tapytojas ir piešėjas.

 Biografija 

Leonartas Brameris gimė 1596 m. gruodžio 24 d. Delfte. Jis paminėtas 1614 m. pradėjęs kelionę po Prancūziją ir Italiją. Lankėsi Arase, Amjene, Paryžiuje, Provanso Ekse, Marselyje. Kai L. Brameris buvo Ekse, jis parašė eilėraštį Wybrand de Geest autografų knygoje, datuotą 1616 m. vasario 15 d., ir nupiešė piešinį, kuris yra ankstyviausiai žinomas L. Bramerio. Italijoje dailininkas lankėsi Genujoje ir Livorne, tarp 1619 ir 1625 m. gyveno Romoje. Jis turėjo palikti miestą dėl muštynių ir nesutarimų su policija. 1628 m. L. Brameris grįžo į Delftą kelionėje aplankęs grupę Italijos miestų. Romoje dailininkas buvo paveiktas karavadžistų ir ypač vokiečių dailininko Adam Elsheimer. 1629 m. L. Brameris registruotas Delfto Šv. Luko tapytojų gildijoje. 

L. Bramerio paveikslai datuoti nuo 1630 m. Ankstesnių kūrinių chronologija spėjama. Jam paveikslus užsakė Nyderlandų valdytojas Frederikas Henris ir jo brolis, princas Jonas Mauricas. L. Brameris dirbo Delfto ir aplinkinių miestų viešosioms įstaigoms. Jis daugiausiai vaizdavo dramatiškai apšviestas smulkias žmonių figūras tarp antikinių pastatų ir griuvėsių, ar tarp tamsių medžių siluetų. Tai daugiausiai buvo alegorinės, mitologinės, istorinės ar biblijinės scenos, kurios labiau buvo būdingos XVII a. Italijos, o ne Olandijos dailei. Po 1635 m. L. Brameris piešė piešinius, kurie dažniausiai nebuvo susiję su jo paveikslais ir buvo skirti iliustruoti Biblijai ar literatūros kūriniams. Išbandė italų freskų techniką, kuri nenusisekė ir dėl Nyderlandų klimato greit sunyko. L. Brameris gyveno su seserimi Delfto centre ir mirė 1674 m., palaidotas vasario 10 d. Gyvenimo metu L. Brameris buvo garsiu dailininku. Po mirties jo autoritetas greitai smuko ir susidomėjimas tapytoju atgijo XIX a. 

 Darbų galerija 

 Šaltiniai 

 From Rembrandt to Vermeer: 17th-Century Dutch Artists. Sud. Turner, Jane. Macmillan Reference, 2000, p. 51-52
 wga.hu

Bramer, Leonaert