Trisongas Decenas

Trisongas Decenas (; 742–797 m.) – Tibeto imperatorius, svarbus budizmo platintojas Tibete, laikomas vienu iš trijų „dharmos karalių“.

 Biografija 
Gimė Jarlungų dinastijos valdovo Meagcomo šeimoje. Valdovu tapo 755 m. Jo valdymo metais Tibeto imperija, išplėsta Songceno Gampo po mažu iro – prarasta keletas miestų Turkestane, 703 m. atsiskyrė Nepalas, į pietvakarių žemes pradėjo veržtis musulmonai. 763 m. tibetiečių kariauna užėmė Tangų (Kinija) sostinę Čanganą, buvo sudaryta taika, ir Tibetui atiteko Činghajaus žemės. 778 m. buvo sudaryta karinė sąjunga su Siamu, nusiųsta karinė ekspedicija iki Okso upės.

Tačiau Trisongo Deceno valdymo metais Tibete smarkiai sustiprinta budizmo padėtis – pasakojama, kad šio imperatoriaus valdymo metais iš Indijos pakviesta didžių budizmo mokytojų – Šantarakšita, Vimalamitra bei garsusis išminčius Padmasambhava. Valdant Trisongui Decenui, įkurtas pirmasis budistų vienuolynas Tibete – Samjė (775–779 m.), tęstas tekstų vertimas iš sanskrito į tibetiečių kalbą. Tuo laikotarpiu Tibete taip pat pradėjo veikti ir čan budizmo atstovai iš Kinijos. 792–794 m. Samjė vienuolyne vyko debatai, kuriuose dalyvavo čan budizmo atstovas Mohojenas ir indiškojo budizmo atstovas Kamalašila. Debatus laimėjo Kamalašila, todėl imperatorius pasirinko priimti indiško budizmo tradiciją.

797 m. Trisongas Decenas atsisakė sosto ir perleido jį sūnui Munė Cenpo.

Kategorija:Tibeto asmenybės