Aleksandras Archipenko

Aleksandras Archipenko (Archipenka, , 1887 m. gegužės 30 d., Kijevas – 1964 m. vasario 25 d., Niujorkas) –  XX a. ukrainiečių kilmės JAV skulptorius, grafikas. Jo kūryboje ženklūs kubizmo meno srovės bruožai.
 Biografija 

Aleksandras Archipenko gimė 1887 m. gegužės 30 d. Kijeve. 1902 m. įstojo į Kijevo dailės mokyklą, kur  iki 1905 m. mokėsi tapybos ir skulptūros. Jis buvo paveiktas bizantietiškos tradicijos Kijevo mozaikų, ikonų. 1906 m. skulptorius buvo Maskvoje. 1908 m. A. Archipenko persikėlė į Paryžių, kur Luvre piešė pagal Sen. Egipto, Asirijos, archainės Graikijos ir ankstyvosios gotikos meno pavyzdžius. Trumpai studijavo Aukštojoje dailės mokykloje, bet metė mokslus joje ir prisijungė prie avangardinių Paryžiaus dailininkų. 1910 m. A. Archipenko savo kūrinius eksponavo Nepriklausomųjų Salone ir 1911 m. − Rudens Salone Paryžiuje. 1912 m. įvyko pirmoji A. Archipenkos personalinė paroda Folkwang  muziejuje Hagene, Vokietijoje. Tais pačiais metais skulptorius Paryžiuje atidarė savo ateljė-mokyklą ir prisijungė prie kubistų menininkų d’Or sekcijos, kurioje buvo Žoržas Brakas, Marselis Diušanas, Fernanas Ležė, Pablas Pikasas ir kt. Maždaug tuo metu A. Archipenko sukūrė pirmuosius tapytus reljefus, savotiškas skulptūras-paveikslus. 1913 m. skulptorius kūriniai buvo eksponuoti Niujorke ir pirmieji jo grafikos kūriniai publikuoti 1914 m. Italijos futuristų leidinyje Lacerba.

Pirmojo pasaulinio karo metus A. Archipenko praleido Simjė kaime prie Nicos. 1919 − 1920 m. aktyviai keliavo ir eksponavo savo kūrinius. Lankėsi Ženevoje, Ciuriche, Paryžiuje, Londone, Briuselyje, Atėnuose, 1920 m. eksponavo Ukrainiečių paviljone Venecijos bienalėje. 1921 m. įvyko pirmoji skulptoriaus personalinė paroda JAV, Niujorke. Tais pačiais metais jis vedė vokiečių skulptorę Angelica Schmitz (1893–1957). 1921 − 1923 m. A. Archipenko mokė Berlyne. 1923 m. A. Archipenko persikėlė į JAV, kur atidarė savo vardo mokyklas Niujorke, Los Andžele ir Čikagoje. 1924 m. A. Archipenka sukūrė pirmąjį savo kinetinio meno kūrinį Archipentura. Per sekančius 30 metų skulptorius mokė įvairiose JAV dailės mokyklose ir universitetuose. 1928 m. priėmė JAV pilietybę. Nacistinėje Vokietijoje daugelis A. Archipenko kūrinių buvo įvertinti „degeneraciniu menu“ ir konfiskuoti. 1947 m. A. Archipenko eksponavo pirmąsias skulptūras, kurios apsišvietė iš vidaus. 1955-56 m. skulptoriaus darbai eksponuoti Vokietijoje ir jis parašė knygą „Penkiasdešimt kūrybos metų, 1908 − 1958“, kuri buvo publikuota 1960 m. 1957 m. mirė jo žmona. 1960 m. skulptorius vedė antrą kartą, buvusią mokinę Francis Gray. Aleksandras Archipenko mirė 1964 m. vasario 25 d. Niujorke, palaidotas Woodlawn kapinėse.

 Viešų skulptūrų pavyzdžiai 

 Kūrinių galerijos 
 A. Archipenko Wikimedia projekte
 A. Archipenko kūriniai Niujorko šiuolaikinio meno muziejaus svetainėje
 the-athenaeum.org
 artsy.net

 Šaltiniai 
 guggenheim.org/ 
 Encyclopaedia Britannica
 Archipenkos fondo informacija 

Archipenko, Alexandr
Archipenko, Alexandr
Archipenko, Alexandr