Žalsvoji gijabudė

http://www.mushroomexpert.com/entoloma_incanum.html

Agaricus euchlorus Lasch 1838Agaricus incanus Fr. 1821Agaricus murinus Sowerby 1798Agaricus sowerbyi Berk. 1836Leptonia euchlora (Lasch) P. Kumm. 1871Leptonia incana (Fr.) Gillet 1876Leptonia incana var. citrina D.A. Reid 1972Rhodophyllus incanus (Fr.) E. Horak 1980

Žalsvoji gijabudė (Entoloma incanum) – gijabudinių (Entolomataceae) šeimos grybų rūšis. Paplitusi Europoje, Šiaurės Afrikoje, Azijoje, Amerikoje.
miniatiūra|250px|left
miniatiūra|250px|left

 Biologija 

Humuso saprotrofas. Grybas nuodingas. Auga nedidelėmis grupėmis žolėtose pakelėse, nesukultūrintose pievose, ganyklose, dirvonuose, parkuose. Šiltesniuose kraštuose kartais randamas plačialapių lapuočių retmiškiuose. Tinka kalkingas dirvožemis.

Nuo kitų gijabudžių skiriasi žaliu ar geltonai žaliu kotu, dažnai nemaloniu kvapu. Gali būti supainiojama su panašios išvaizdos žalsvąja guotene (Hygrocybe psitacina), kurios vaisiakūniai žalsvi, taip pat auga pievose, bet neturi specifinio kvapo.

Kepurėlė 1–4 cm skersmens, pradžioje pusiau rutuliška, vėliau išgaubta, plokštėjanti, dažnai su įduba centre, šviesiai žalsva, gelsva. Trama šviesiai žalia, oksidacijos metu tampa melsvai žalia. Himenoforas lakštelinis. Lakšteliai pradžioje žalsvi, vėliau šviesiai rožiniai. Kotas 2–8 cm ilgio, 0,1–0,4 cm storio. Sporų maišelis rožinės spalvos, sporos 9–14 × 7–10 µm, kampuotos.

 Populiacija Lietuvoje 

2005 m. žalsvoji gijabudė įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.Lietuvos Respublikos saugomų gyvūnų, augalų ir grybų rūšių sąrašas

Žinomos 8 radavietės.Lietuvos raudonoji knyga. Red Data Book of Lithuania, Vilnius, Lututė, 2007, 647 p. ISBN 978-9955-692-71-3

 Šaltiniai 

Kategorija:Agarikiečiai