TSRS-V2 Smolnio

TSRS-V2 Smolnio () – minkšto tipo dirižablis, pastatytas Leningrade. 1932 m. gegužės mėn. perduotas Dolgoprudne įsikūrusiai „Dolgoprudno mokslinei-gamybinei įmonei“.

 Aprašymas 

Pirmieji minkštojo tipo dirižabliai „TSRS-V1“, „TSRS-V2 Smolnio“ ir „TSRS-V3 Raudonoji žvaigždė“ buvo naudojami agitaciniams skrydžiams ir įgulos apmokymui. Šie dirižabliai skraidė maršrutais: Maskva-Gorkis-Maskva, Leningradas-Maskva-Leningradas, Maskva-Charkovas ir kt. 1932 m. lapkričio 7 d. virš Raudonosios aikštės praskrido dirižabliai „TSRS-V1“, „TSRS-V2“, „TSRS-V3“ ir „TSRS-V4“. Dirižabliais buvo bandoma gesinti miškų gaisrus, atlikti miškų apskaitą ir naikinti maliarijos protrūkius. Taip pat buvo bandoma juos pritaikyti žemės ūkyje. Karinėse oro pajėgose iš dirižablių buvo atliekami parašiutininkų šuoliai.

Dirižablio apvalkalas buvo pagamintas iš trisluoksnio gumuoto audinio su 4 dujiniais vožtuvais. Dviejų sekcijų balonetas su 4 vožtuvais. Gondolos ilgis 9 m, plotis 2 m, aukštis 3,25 m. Gondola prie korpuso buvo pritvirtinta plieniniais trosais. Galinėje gondolos dalyje, kampuose, buvo sumontuoti du oru aušinami varikliai, kurių kiekvieno galia siekė 240 AG. Gondoloje buvo balastas – 350 kg vandens, supilto į guma dengtus brezentinius maišus. Vairai buvo valdomi trosinėmis traukėmis.

1934 m. vasario 13 d. nuskendo garlaivis „Čeliuskinas“, kurį stipriai suspaudė ledas. Praėjus dviem dienom po laivo avarijos, Maskvoje buvo renkama speciali komisija, kuri turėjo spręsti ekipažo evakuacijos klausimus.

1934 m. kovą dirižabliai „TSRS-V2“ ir „TSRS-V4“ traukiniu buvo pervežti į Vladivostoką. Buvo manoma, kad dirižabliai iš Ueleno į Oto Šmito stovyklą skris gelbėti nuskendusio laivo ekipažo. Visgi laivo įgula parskraidinta lėktuvais. Jau kovo 5 d. lakūnas Anatolijus Liapidevskis, lėktuvu Tupolev TB-1 nusileido stovykloje ir nuo ledo paėmė dešimt moterų ir du vaikus.

1935 m. rugsėjo 6 d. „TSRS-V2“ stovėjo Donecke esančiame aerodrome. Orlaivyje buvo 4 ekipažo nariai ir 11 pionierių ekskursantų, vadas buvo aerodrome. 21.15 val. kilęs škvalas nuplėšė dirižablį nuo 60-ties laikančiųjų inkarų. Dirižablis pradėjo kilti. Trys žmonės griebė trosus ir bandė išlaikyti dirižablį. Du žmonės iššoko iš 10 m aukščio. Orlaivio vadas N. Gudovancevas, 120 m aukštyje sugebėjo patekti į gondolą. 800 m aukštyje ekipažas užkūrė variklius ir pasišalino iš pavojingos zonos. Po 5 valandų ir 45 minučių dirižablis grįžo į bazę. Už žygdarbį N. Gudovancevas buvo apdovanotas Raudonosios Žvaigždės ordinu.

„TSRS-V2 Smolnio“ buvo išmontuotas 1939 m., po TSRS valdžios sprendimo sustabdyti dirižablių statybą.

 Literatūra 
 Белокрыс А. „Дирижаблестрой“ на Долгопрудной: 1934-й, один год из жизни. – М.: „Паулсен“, 2011. – ISBN 978-5-98797-060-7
 Обухович В. А., Кульбака С. П. Дирижабли на войне. – М.: ACT, 2000. – ISBN 5-17-001637-9

 Nuorodos 
 „TSRS-V2 Smolnio“ nuotraukos

Kategorija:Dirižabliai