Aleksandras Mykolas Sapiega

Aleksandras Mykolas Sapiega (; 1730 m. rugsėjo 12 d. Vysokoje- 1793 m. gegužės 28 d. Varšuva) – LDK valstybinis ir karinis veikėjas, Lietuvos lauko etmonas (1762–1775 m.), Polocko vaivada (1754–1775 m.), Nuolatinės tarybos narys (1773–1775 m.), Lietuvos didysis kancleris nuo 1775 metų, Vyriausiojo Lietuvos Tribunolo maršalka (1789 m.), Targovicos konfederacijos maršalka, Lietuvos dvaro paiždininkis.

 Biografija 
Bresto vaivados Kazimiero Leono Sapiegos ir Karolinos Teresės Radvilaitės sūnus. Jam priklausė Vysokoje, Druja, Zelva, Senasis ir Naujasis Bychavas. Lunoje, ir kitos vietovės Lietuvoje ir Baltarusijoje. Mokėsi Liubartuvo jėzuitų kolegijoje. Po tėvo mirties Aleksandrą Mykolą Sapiegą globojo jo dėdė Juozapas Stanislovas Sapiega. 1746 m. jis buvo išrinktas pasiuntiniu į Abiejų Tautų Respublikos Seimą.

1747 m. kunigaikštis Aleksandras Mykolas Sapiega paskirtas Lietuvos didžiuoju stovyklininku. 1750 m. gavo Lietuvos armijos generolo-majoro laipsnį. 1753 m. gavo Baltojo erelio ordiną. 1754 m. Aleksandras Mykolas Sapiega paskirtas Polocko vaivada. 1762 m. paskirtas Lietuvos lauko etmonu.

1763–1764 m. A. M. Sapiega palaikė Karolį Stanislovą Radvilą ir pasisakė prieš Stanislovo Augusto Poniatovskio kandidatūrą į ATR valdovo sostą. Po Stanislovo Augusto Poniatovskio karūnavimo perėjo į „Familijos“ pusę, o jo žmona Magdalena užmezgė romaną su naujuoju karaliumi. Baro konfederacijos metu A. M. Sapiega palaikė konfederatus, todėl dalis lietuvių įgulų perėjo į jų pusę.

1771 metais A. M. Sapiega iškviestas į Varšuvą, kur paskelbė Stanislovui Augustui Poniatovskiui apie LDK kariuomenės lojalumą Lenkijai. 1775 m. remiamas Rusijos pasiuntinio Oto Magnuso fon Štakelbergo gavo Lietuvos didžiojo kanclerio pareigybę. 1788 m. išrinktas į Ketverių metų seimą, o 1789 m. tapo Vyriausiojo Lietuvos Tribunolo maršalka. 1791 m. A. M. Sapiega pasisakė prieš gegužės trečiosios konstituciją. 1792 m. palaikė Targovicos konfederaciją ir buvo išrinktas LDK konfederatų maršalka.

1753 metais apdovanotas Baltojo erelio ordinuKawalerowie i statuty Orderu Orła Białego 1705–2008, 2008, s.216. , 1765 metais – Šv. Stanislovo ordinuZbigniew Dunin-Wilczyński, Order Św. Stanisława, Warszawa 2006 s. 177., 1776 metais – Šv. Aleksandro Neviškio ordinuБантыш-Каменский Н. Н. Списки кавалерам российских императорских орденов Св. Андрея Первозванного, Св. Екатерины, Св. Александра Невского и Св. Анны с учреждения до установления в 1797 году орденского капитула, 2005, с. 154. .

 Šeima 
1756 m. gruodžio 27 d. Aleksandras Mykolas Sapiega vedė Magdaleną Agniešką Liubomirskaitę (1739–1780), Karūnos didžiojo ginklininko Antonijaus Benedikto Liubomirskio ir Anos Sofijos Ožarovskaitės dukterį. Vaikai:

 Kazimieras Sapiega (1757–1758)
 Pranciškus Sapiega (1772–1829), Lietuvos artilerijos generolas (1793)
 Ana Teofilė Sapiegaitė (1758–1813), 1-mas vyras nuo 1774 metų kunigaikštis Jeronimas Jonušas Sanguška (1743–1812), 2-ras vyras nuo 1786 metų Severinas Potockis (1762–1829)
 Karolina Sapiegaitė (1759–1814), 1-mas vyras nuo 1775 metų Teodoras Potockis (m. 1812), 2-ras vyras Karūnos didysis pastalininkis Stanislovas Soltykas
 Mariana Sapiegaitė, 1-mas vyras Jonas Sologubas, 2-ras vyras kunigaikštis Ignotas Puzyna
 Emilija Sapiegaitė, Starodubo pakamario Pranciškaus Jelskio žmona.

 Šaltiniai 

 Literatūra 
 Вялікае княства Літоўскае: Энцыклапедыя. У 3 т. / рэд. Г. П. Пашкоў і інш. Т. 2: Кадэцкі корпус – Яцкевіч. – Мінск: Беларуская Энцыклапедыя, 2005. – 788 с.: іл. ISBN 985-11-0378-0.
 Энцыклапедыя гісторыі Беларусі. У 6 т. Т. 6. Кн. 1: Пузыны – Усая / Беларус. Энцыкл.; Рэдкал.: Г. П. Пашкоў (галоўны рэд.) і інш.; Маст. Э. Э. Жакевіч. – Мн.: БелЭн, 2001. – 591 с.: іл. ISBN 985-11-0214-8.

|-

Aleksandras Mykolas
Kategorija:Lietuvos didieji stovyklininkai
Kategorija:Lietuvos didieji kancleriai
Kategorija:Lietuvos lauko etmonai
Kategorija:Polocko vaivados
Kategorija:ATR generolai majorai
Kategorija:Lietuvos tribunolo maršalkos
Kategorija:ATR Seimo atstovai
Kategorija:Targovicos konfederatai