Ąžuolinė kempinė

Fomitiporia robustaFomes setulosus
 Fomitiporia texana Polyporus robustus  Phellinus aestriplex  Ochroporus robustus Agaricus aestriplex Phellinus robustus var. robustus Phellinus robustus f. robustus  Fomes tuberosus Ungularia tuberosa Fomes ungulatus  Fomes yasudae Fomes rhaponticus Fomes texanus  Fomes squarrosus Phellinus texanus  Phellinus bakeri Fomes bakeri  Pyropolyporus bakeri  Pyropolyporus texanus  Fomes haematoxyli Fomes calkinsii  Fomes crustosusPyropolyporus calkinsii  Pyropolyporus crustosus  Pyropolyporus haematoxyli Scindalma robustumPolyporus buxiFomes robustus Placodes roburneusPolyporus bakeri 

 Ąžuolinė kempinė  (Phellinus robustus) – šiurkšteninių šeimai priklausantis parazitinis grybas. Parazituoja ąžuolus sukeldamas gelsvai baltąjį juostuotąjį ąžuolo branduolio puvinį, išplintantį ir periferinėje medienoje bei luobe, dėl ko gali susidaryti paprastos arba vėžinės žaizdos. Medžiai gali būti infekuoti per padarytas žaizdas. Lietuvoje dažnas.

 Išvaizda 

Vaisiakūniai 5-30 cm skersmens, iki 15 cm storio, gumbo, kanopos pavidalo, kartais šoninių kepurėlių pavidalo, šonu tvirtai priaugę prie substrato, beveik sumedėję, kieti, himenoforo paviršius gelsvai rudas, tabako arba tamsiai ochrinės spalvos su plačiomis rievėmis. Jaunų kepurėlių paviršius beveik lygus, apšepęs, smulkiai gumburiuotas, vėliau koncentriškai vagotas, plikas, pilkšvai rudas ir beveik juodas. Vamzdeliai daugiasluoksniai, 2-5 mm ilgio, visų sluoksnių storis iki 12 cm, truputį šviesesni negu trama. Trama iki 3 cm storio, sumedėjusi, kieta, dažniausiai neryškiai juostuota, gelsva, gelsvai arba rausvai ruda, pjūvyje šilkiško blizgesio. Bazidės buožiškos, 10-15 x 7-10 mikrometrų. Poros apskritos, 0,15-0,2 mm skersmens (viename millimetre vidutiniškai 5-6), labai mažos, gelsvai rudos arba tamsiai ochrinės. Sporos kiaušiniškos arba rutuliškos, lygiu storu apvalkalėliu, menkai nusmailėjusiu pagrindu, tarsi su snapeliu, 6 – 8 x 5,5 –7 mikrometrų, gelsvos.

 Augavietė 

Daugiametė, auga ąžuolynuose, lapuočių miškuose su ąžuolais, parkuose dažniausiai ant gyvų ąžuolo kamienų, neretai gana aukštai ant medžio, kartais ant kelmų. Retai pasitaiko ant gyvų kaštonų,lazdynų,klevų, skroblų, bukų.

 Medienos pažeidimai 

Puvinio pažeista mediena tampa ruda, vėlesnėse puvimo stadijose tarp pažeistos ir sveikos medienos sluoksnių dėl susitelkusios rudos spalvos grybienos atsiranda plonų vingiuotų tamsios spalvos linijų.

Literatūroje aprašyta keletas ąžuolinės kempinės formų ir 1 varietetas, kurie skiriasi daugiausia pagal tai, ant kokio medžio ar krūmo auga.

 Nuorodos 

  Apie Lietuvoje augančius grybus 

 Ąžuolinės kempinės aprašymas 



Kategorija:Papėdgrybiai