Viktoras Vaidotas Palys

Viktoras Vaidotas Palys (g. 1941 m. spalio 11 d. Kaune) – architektas, visuomenės veikėjas, profesorius, dailininkas, alpinistas..Kas yra kas Lietuvoje. Viktoras Vaidotas Palys 2002, p. 489 Skulptoriaus Viktoro Palio sūnus, architekto Jurgio Rimvydo Palio brolis dvynys, architektės Rūtos Palytės-Biliūnienės brolis.

 Biografija 
1958 m. baigė Kauno 22-ąją vidurinę mokyklą ir įstojo į Kauno politechnikos instituto Architektūros fakultetą. 1964 m. apgynė diplominį darbą, įgijo architekto profesiją. Buvo paskirtas vyresniuoju architektu į Žemės ūkio statybos ir projektavimo institutą. 1966–1969 m. buvo Kauno politechnikos instituto aspirantu. Paskui dešimt metų dirbo Vandens ūkio projektavimo instituto Kaune vyriausiuoju architektu. Apgynė disertaciją „Architektūros erdvinės agrolandšafto struktūros organizavimas“.

Dirbdamas architektu V. V. Palys savo kūrybinius darbus eksponavo daugelyje Lietuvoje rengiamų parodų. Projektavo gyvenamuosius namus ir visuomeninius pastatus. Jo kraštotvarkos (kraštovaizdžio architektūros) darbai buvo pripažinti ir vertinami ne tik Lietuvoje, bet ir kitose šalyse. 1969–1979 m. sukūrė daugiau kaip 30 teritorijų planavimo projektų ir schemų (kraštovaizdžio dalis, su kitais). Pagal jo projektus įrengta poilsio kompleksų („Nakcižibis“ prie Lavyso ežero, 1972), „Vandenė“ Kudirkos Naumiestyje, 1979), pastatyta privačių gyvenamųjų namų Kaune (1971–1992).

Be to, V. V. Palys dalyvavo daugelyje tarptautinių konkursų, skaitė programinius pranešimus Lietuvos ir užsienio mokslinėse konferencijose, savo tyrimų duomenis skelbė spaudoje, kėlė Lietuvos kraštotvarkos problemas.

Vilniaus dailės instituto Kauno pramoninės dailės fakultete įsteigus dieninio mokymo grupes, buvo plečiamas mokymo turinys, diegiamos naujos specializacijos. 1979 m. V. V. Palys buvo pakviestas į šį fakultetą dirbti vyresniuoju dėstytoju, Gilindamas dailės dalykų žinias nuo 1982 m. studijavo Vilniaus dailės instituto Dailės pedagogikos katedroje ir 1985 m. įgijo dar vieną – dailininko pedagogo kvalifikaciją. Tais pačiais metais V. V. Paliui buvo suteiktas docento vardas. V. Bujauską paskyrus šio fakulteto dekanu, V. V. Palys 1984 m. išrinktas Gamybinės aplinkos katedros vedėju.

Perėmęs katedrą, V. V. Palys drauge su kitais dėstytojais plėtojo architektūros mokymo sistemą, įtraukė į mokymo sistemą naujų mokymo dalykų. Taip pat drauge su kitais pedagogais jis aktyviai veikė, jog Kaune būtų atkurtas savarankiškas dailės institutas. 1989 m. Vilniaus dailės institutas išrinko V. V. Palį prorektoriumi mokslui ir kūrybai. Tvarkant dailės dalykų mokymą Lietuvoje, Kauno pramoninės dailės fakultetui buvo suteiktas Dailės instituto statusas Vilniaus dailės akademijos ribose. V. V. Paliui suteiktas profesoriaus vardas. 1991 m. jis buvo išrinktas atkurtojo Kauno dailės instituto rektoriumi. Be to, dar tapo ir Vilniaus dailės akademijos senato nariu.

Tapęs rektoriumi V. V. Palys siekė Kauno dailės instituto savarankiškumo, toliau plėtė mokymo turinį, telkė darbui patyrusius specialistus. Mokymo ir mokslo srityje mezgė ryšius su kitomis aukštosiomis mokyklomis, Institute suformavo mokslo skyrių.

1995 m. išrinktas į Kauno miesto savivaldybės tarybą.

Be savo tiesioginių pareigų Kauno dailės institute, V. V. Palys buvo Lietuvos kultūros ir meno studijų institucijų asociacijos viceprezidentas, Lietuvos katalikų mokslo akademijos narys, Lietuvos architektų ir dizainerių sąjungos narys ir mokslinis tęstinių leidinių „Urbanistika ir architektūra“, „Lietuvos kultūros tyrinėjimai“ redakcinių kolegijų narys. Dirbo vizituojančiu profesoriumi Toronto universitete.„Tėviškės žiburiai“ Kanados įvykiai. Toronto spauda.org, 1997. II. 18 – Nr. 8 (2451), psl. 9

 Veikla emigracijoje 
Nuo 1998 m. gyveno ir kūrė Kanadoje, Toronte. 2000 m. tapo Kanados karališkojo architektūros instituto nariu. Dirbo bendrovėje Svedas Koyanagi Architects Inc. Pagal jo projektus pastatyta 15 mokyklų ir visuomeninių pastatų Ontarijo provincijoje: mokomasis greitosios pagalbos miestelis ir Šv. Tomo Akviniečio katalikų mokykla Oukvilyje, Prisikėlimo bažnyčia, slaugos namai (abu Toronte). Kartu su kitais suprojektavo bendrovės Stresscrete administracinį pastatą ir Oltono visuomeninį kompleksą Berlingtone, gaisrinės saugos stotį Fort Eryje. Reiškėsi kaip dailininkas. Be veiklos Kanadoje, savo kūrybą eksponavo Ispanijoje, Prancūzijoje, Didžiojoje Britanijoje, Argentinoje.

 Kita veikla 
Jaunystėje aktyviai užsiiminėjo alpinizmu. 1962–1968 m. įkopė į keletą aukščiausių Tian Šanio viršūnių.

 Literatūra 
 Apolonija Valiuškevičiūtė. „Kauno dailės institutas 1940–2000", 2002.

 Šaltiniai 

 Nuorodos 
 Vaidotas Palys vikis.lt/alpinistai 

Kategorija:Lietuvos architektai
Kategorija:Lietuvos dailininkai
Kategorija:Lietuvos alpinistai
Kategorija:Lietuvos rektoriai
Kategorija:KTU dėstytojai
Kategorija:VDU dėstytojai
Kategorija:Kanados lietuviai