Barselonos grafystė

Barselonos grafystė (, , ) – istorinė grafystė dabartinės Katalonijos teritorijoje.

 Istorija 
Teritorija, vėliau įėjusi į grafystės sudėtį, nuo V a. priklausė vestgotų karalystei. VIII a. pradžioje ją užkariavo arabai (maurai) ir prijungė prie Omejadų kalifato. Kuomet 801 m. Karolis Didysis nukariavo dalį šių teritorijų, jis suformavo Barselonos grafystę, ir inkorporavo ją į Ispanijos marką.

Pirmieji Barselonos grafai buvo tiesiogiai skiriami Karolingų, ir jais neretai tapdavo Gotijos markgrafai. Tiesa, Sunifredui I, kuris 834 m. tapo Urželio grafu, per kurį laiką pavyko į savo rankas sutelkti daugumą vietos grafysčių, įskaitant ir Barseloną. Nors 848 m. valdžia Barselonoje vėl perėjo Gotijos markgrafams, Sunifredo sūnus Vilfredas Plaukuotasis 878 m. atkūrė savo tėvo valdžią ne tik Barselonoje, bet ir daugumoje aplinkinių grafysčių, taip įtvirtindamas Sunifredo dinastiją, valdžiusią šalį iki pat XIII a. 

Valdant grafams, Barselonos grafystė tapo stipriausia valstybe regione, o Barselona - stipriausiu miestu. Daugumos aplinkinių grafysčių titulai teliko nominalūs, todėl Barselonos grafystė išsiplėtė Gironos, Besalu, Osonos, Serdanjos sąskaita. Tik Urželyje įsitvirtino kita dinastinė linija. Be to, Barselonos grafai galiausiai atsisakė paklusti Frankų imperijos karaliams, taip tapdami nepriklausomais. XI-XII a. grafystė aktyviai dalyvavo Kryžiaus karuose ir vykdė rekonkistą. Todėl Barselona galiausiai iš musulmonų atkovojo ir Taragoną, o vėliau - ir Ljeidą bei Tortosą.
Kuomet 1137 m. Ramonas Berengeris IV vedė gretimos Aragono karalystės princesę Petronilją, Barselonos grafystė tapo sudėtine didesnės Aragono karūnos dalimi. Visi vėlesni Barselonos grafai kartu tituluodavosi ir Aragono karaliais. Į grafystę įjungtos beveik visos senosios Katalonijos grafystės, tarp jų ir Rusijonas, Serdanija ir kitos. Tiesa, kaip atskiros valdos Katalonijoje egzistavo Urželio ir Empurijos grafystės, Andora.

Po to, kai paskutinis iš Barselonos dinastijos kilęs karalius Martynas mirė be įpėdinių, 1412 m. valdžią Barselonos grafystėje ir Aragono karalystėje perėmė Trastamarų dinastija. Šiai valdant, 1474 m. Aragonas susijungė su Kastilijos karalyste. Po šio susijungimo Barselonos grafystė išlaikė savo teisinę sistemą ir autonomiją bei savarankišką titulą, kuriuo tituluodavosi Ispanijos karaliai. Grafystė buvo panaikinta 1716 m., ir inkorporuota į Ispanijos sudėtį.

 Grafai 
 Skiriami grafai 
 Bera (801-820), taip pat ir Konflento, Gironos, Besalu, Osonos grafas;
 Ramponas I (820–826);
 Bernardas I (826–832), taip pat ir Gotijos markgrafas;
 Berengeris (832–835), taip pat ir Tulūzos grafas;
 Bernardas I (836–844), pakartotinai;
 Sunifredas I (844–848), taip pat valdė daugumą aplinkinių grafysčių;
 Gijomas (848–850), Bernardo I sūnus, Tulūzos grafas;
 Aleranas (850–852), taip pat ir Gotijos markgrafas;
 Odalrikas (852–858), taip pat ir Gotijos markgrafas, Rusijono, Gironos, Empurijos grafas;
 Humfridas (858–864), taip pat ir Gotijos markgrafas, Rusijono, Gironos, Empurijos grafas;
 Bernardas II (865–878), taip pat ir Gotijos markgrafas, Gironos grafas;
Sunifredo (Barselonos) dinastija 
 Vilfredas Plaukuotasis (Guifré el Pelós) (878-897), taip pat ir Urželio, Gironos, Osonos, Serdanijos grafas;
 Vilfredas II Borelis (Guifré II Borrell) (897-911);
 Sunjeris (911-947);
 Miro (947-966);
 Borelis II (947-992);
 Ramonas Borelis (988 - 1017);
 Berengeris Ramonas I (1017 - 1035), iki 1021 m. regente buvo Ermesinda iš Karkasono;
 Ramonas Berengeris I (1035 - 1076), iki 1039 m. regente buvo Ermesinda iš Karkasono;
 Ramonas Berengeris II (1076 - 1082)
 Berengeris Ramonas II (1076 - 1097)
 Ramonas Berengeris III (1082 - 1131)
 Ramonas Berengeris IV (1131 - 1162)
Nuo 1162 m. barselonos grafais tituluodavosi visi Aragono karaliai. 1716 m. titulas buvo panaikintas.

Kategorija:Katalonijos istorija
Kategorija:Ispanijos istorinės valstybės