Ristynės

Ristynės – tradicinės lietuviškos imtynės, kovos be ginklo rūšis. Taip pat žinomos ir tokiais pavadinimais kaip veltynės, grumtynės, mintynės, pakištynės, galitynės, imtys, imtynės, mestynės.

 Istorija 
Ristynės Lietuvoje žinomos nuo seno, užfiksuotos sakytinėje lietuvių tautosakoje – pasakose, sakmėse, padavimuose. Jos ypač paplito XIX a. antroje pusėje po baudžiavos panaikinimo. Per ganiavą eidavo ristis piemenys, suaugę vyrai mėgdavo susiimti norėdami išbandyti jėgas švenčių ar mugių metu.  XIX a. viduryje, XX a. pradžioje ristynės buvo populiarios visoje Lietuvoje, kaimo vietovėse. Jos vykdavo švenčių turguose ir mugėse. Yra liudijimų, kad ristynes mėgo netgi moterys. Lietuvoje nebuvo vieningos ir susistemintos liaudies imtynių tradicijos, skirtinguose mūsų šalies etnografiniuose regionuose galiojo skirtingi susitarimai bei papročiai.Ristynės. Misija

Nuo 1907 m. pradėjus vystytis profesionaliajam sportui, ristynių tradicija ėmė nykti, o užėjus sovietinei okupacijai buvo pamiršta. Po Lietuvos nepriklausomybės prasidėjo jų gaivinimas. 2012 m. Šventojoje Lietuvos imtynių federacija kartu su Lietuvos kuraš federacija bei Tarptautine imtynių federacija (FILA) pirmą kartą nepriklausomos Lietuvos istorijoje surengė parodomąsias ristynių kovas.Visuomenei pristatytos nacionalinės imtynės – ristynės

2017 m. įkurta Lietuviškų ristynių federacija.Ristynės. Misija Jos nariai užsiima šios tradicijos atkūrimu, gaivinimu, siekia įtvirtinti ją kaip dvikovės sporto šaką, tačiau griežtai išsaugo pagrindinius technikos principus. Federacija palaiko ryšius su užsienio nacionalinių imtynių stilių entuziastais, rengia varžybas švenčių bei festivalių metu, veda mokymus. Taip pat organizuojama klubų veikla. Dėl savo svarbos Lietuvos kultūroje 2019 m. ristynių tradicija buvo įtraukta į Nematerialaus kultūros paveldo vertybių sąvadąLietuviškos ristynės.

 Taisyklės 
Imtynininkai susiima specialiu veiksmu, kuris vadinamas kryžminiu suėmimu. Kovotojai vienas kitam kiša ranką po pažastimi, o kitą ranką laiko virš anos. Tada už nugaros jas suima, ir pradeda imtis. Reikalaujamą varžovą iki trijų kartų numesti ant nugaros arba pakelti ir numesti ant žemės. Kai kuriuose regionuose užtekdavo vieno metimo.Sportavo ir senovės lietuviai – turėjo ristynes, ripką 

Dar skaityti 
 Ritinis
 Šaltiniai 

Kategorija:Lietuviškas tautinis sportas
Kategorija:Tautinės imtynės