Albatros B.II

Albatros B.II buvo neginkluotas Vokietijos Imperijos įmonėje Albatros Flugzeugwerke AG sukurtas dvivietis žvalgybinis biplanas, plačiai naudotas Pirmajame pasauliniame kare Rytų ir Vakarų frontuose, o, po karo ilgą laiką naudotas Lietuvos karo aviacijoje tiek kaip kovinis orlaivis (1919-1920 m.), vėliau - kaip pagrindinis pradinio mokymo lėktuvas.

 Projektas 
Vokietijos Imperijos orlaivių klasifikacijos (Idflieg) klasės "B" (neginkluoti dviviečiai žvalgybiniai orlaiviai) atitinkantis orlaivis Albatros B.II buvo suprojektuotas 1914 m. Jo autorius Ernstas Heinkelis rėmėsi paties anksčiau sukurtu modeliu Albatros B.I. Orlaivis turėjo daug panašumų su pirmtaku, tačiau buvo su trumpesniais sparnais, kurie leido jį padaryti manevringesniu. 

Orlaivio konsturkcija buvo gaminama iš uosio ir eglės medienos, jis turėjo vamzdinę plieninę važiuoklę. Į orlaivį pradžioje buvo montuojamas 100 AG (76 kW) variklis Mercedes D.I, vėliau, nuo B.IIa modifikacijos (gamyklinis pavadinimas (Albatros L 30), imti naudoti 120 AG galią išvystantys Mercedes D.II arba Argus As.II varikliai. Oru aušinamas radiatorius buvo iškeltas virš lėktuvo nosies.

Abu įgulos nariai lėktuve sėdėjo pagal to meto standartinį išsidėstymą: stebėtojas priekyje, o pilotas gale. Toks išsidėstymas liko visose B modifikacijose, nors jis nebuvo optimalus, pilotui matymo lauką siaurino masyvus aušinimo radiatorius, stebėtojas priekyje ir dvigubi sparnai, tarp kurių buvo suprojektuota piloto vieta.

Serijinė Albatros B.II orlaivių gamyba vyko pagrindinėje Ostdeutsche Albatros Werke (OAW) gamykloje ir filiale Šneidemiulėje (vok. Schneidemühl, dab. Pila, Lenkija), netrukus pagal licenciją pradėtas gaminti ir Aviatik, BFW, Luft-Fahrzeug-Gesellschaft (LFG), Mercur, Linke-Hoffman ir Refla aviacijos gamyklose.

Karo metu Albatros B.II kaip ir keletas kitų ankstyvųjų vokiečių lėktuvų modelių, užgrobtų Rusijos Imperijos kariuomenės, tapo pagrindu atgalinės inžinerijos būdu sukurtiems rusiškiems lėktuvams, pvz. Albatros B.II pagrindu buvo sukurtas V. Lebedevo konstrukcijos galingensiu, 150 AG (110 kW) galios Salmson varikliu varomas Lebed XI ().Kelly, Maurice (2009). Russian Motor Vehicles: The Czarist Period 1784 to 1917. Veloce Publishing Ltd. p. 54. ISBN 978-1-84584-213-0.Taylor, Michael J. H. (1989). Jane's Encyclopedia of Aviation. London: Studio Editions. p. 570.Лебедь ХI, Уголок неба

 Eksploatacijos istorija 
Pirmasis orlaivio skrydis įvyko 1914 metais. Versija su įmontuotu 120 AG galios varikliu bei dvimenčiu propeleriu pasiekė tuometį skrydžio aukščio rekordą - 4500 m. B.II tapo vienu pirmųjų Angliją bombardavusių lėktuvų: 1915 m. balandžio 16 d. lėktuvas numetė penkias bombas Anglijoje, Kento grafystėje. Vienintele bombardavimo „auka“ buvo juodasis strazdas, tupėjęs medyje, į kurį pataikė bomba. Pradžioje orlaivis buvo naudojamas tik Vokietijos, tačiau nuo 1914 m. pabaigos - ir Austrijos-Vengrijos karinėse oro pajėgose. 1915 m. iš tarnybos jį ėmė stumti ginkluotos C tipo versijos, tačiau iki pat karo pabaigos B modelis liko tarnyboje, daugiausiai kaip treniruočių lėktuvas, Po karo buvo naudojamas ir civilinėms reikmėms, kaip pašto, aeroklubų lėktuvas. 

 Latvijoje 
1919 m. latviai prie Jelgavos aptiko vokiečių paliktą Albatros B.II modelio lėktuvą. Variklis buvo perkaitęs, lėktuvas - be padangų, tačiau su sveikomis likusiomis dalimis. Suremontuotas biplanas 1920 m. sausio 20 d. tapo pirmuoju Latvijos Aviacijos mokyklos lėktuvu.

 Lietuvoje 
miniatiūra|Nepriklausomybės kovų laikų atvirutė su Lietuvos karo aviacijos Albatros B.II
1919 m. birželio mėn. Lietuvos karo aviacija iš Kauno Aleksoto aerodrome įsikūrusios Vokietijos KOP 425 eskadrilės () įsigijo keturis Albatros B.II. (gamykliniai numeriai 326, 1349, 2128, 2274). 1920 m. įsigyti dar du B.II: Nr. 1751 (panaudotas dalims) ir Nr. 1835.Pirmieji karo aviacijos lėktuvai 1919-23 m., https://www.plienosparnai.lt/page.php?81 Karo aviacijos dirbtuvėse iki 1930 m. pagaminti dar 2 Albatros B.II.Lėktuvai, pagaminti Kaune, https://www.plienosparnai.lt/page.php?32 Šiuos orlaivius ketvirtojo dešimtmečio pradžioje pakeitė Anbo-III, Anbo-V ir Anbo-51.Albatros B.II, Plieno sparnai, http://www.plienosparnai.lt/page.php?81

Kartu su Albatros C.Ib jie 1919 m. buvo priskirti Karo aviacijos mokyklai, nuo 1920 m. - Mokomąjai eskadrilei kur iki 1934 m.Sereičikas, Mindaugas, Lietuvos Karo aviacijos 1919–1940 m. skraidančiojo personalo rengimo sistema, Klaipėdos universiteto Baltijos regiono istorijos ir archeologijos institutas, https://journals.lka.lt/journal/ka/article/891/file/pdf, p. 170 buvo naudojami pradiniam lakūnų mokymui ir lavinimuisi. 

1919 m. įsigyti lėktuvai buvo aktyviai  naudojami Nepriklausomybės kovų karinėse kampanijose, daugiausiai žvalgybos, rečiau - bombardavimo misijose.Lietuvos Aviacija Nepriklausomybės karuose, Plieno Sparnai Nr.2 1994 m., El.publikavimui parengė: Nerijus Korbutas 2008, Plieno sparnai Pirmos kautynės, kuriose aviacija dalyvavo iš anksto pasiruošusi ir iš lauko aerodromo, buvo Panevėžio kautynės. 1919 m. gegužės 17 d. Kėdainių lauko aerodrome buvo sutelkti 4 lėktuvai, degalai ir tepalai, bombos ir t. t. Aviacijos būriui vadovavo majoras Oalas Dahlbekas, taip pat dalyvavo ir pats aviacijos dalies vadas Petras Petronis. Aviacija privalėjo žvalgyti ir atakuoti priešą bombomis ir kulkosvaidžiais, griauti priešo užnugaryje tiltus ir kelius, sunkinant jo pasitraukimą geležinkeliu Panevėžys-Daugpilis, o taip pat mėtyti proklamacijas, kurios buvo trijų rūšių: vienos - raudonarmiečiams, raginančios nustoti kariauti prieš Lietuvą, antros - gyventojams, raginančios kenkti Raudonajai armijai (griauti tiltus), trečios -raginančios Lietuvos jaunimą stoti Lietuvos kariuomenėn. Gegužės 18 d. lietuviški lėktuvai atakavo Panevėžį septynis kartus, gegužės 19 d. - Panevėžį ir geležinkelį iki Kupiškio - penkis kartus, gegužės 20 d. lėktuvai atakavo raudonarmiečių vorą besitraukiančią vieškeliu iš Panevėžio pro Vilkapievius į Karsakiškį, taip pat subombardavo raudonarmiečių ešeloną, sustojusį 7 km už Panevėžio, lietuvių partizanams išardžius geležinkelį.  

Ketvirtojo dešimtmečio pradžioje Karo aviacijoje lygiagrečiai naudojant Albatros B.II ir Anbo-II buvo pastebėta, kad pilotai mokiniai pirmąjį savarankišką skrydį atlikdavo vidutiniškai po 69 skrydžių, jei mokydavosi skraidyti Albatros B.II, arba vidutiniškai po 110 skrydžių, jei mokydavosi su Anbo-II.Sereičikas, Mindaugas, Lietuvos Karo aviacijos 1919–1940 m. skraidančiojo personalo rengimo sistema, Klaipėdos universiteto Baltijos regiono istorijos ir archeologijos institutas, https://journals.lka.lt/journal/ka/article/891/file/pdf

1929 m. vieną Albatros B.II (modelis B.IIa) Karo aviacija perdavė neseniai įkurtam Lietuvos aeroklubui.Trumpa LAK istorija, Lietuvos aeroklubas 1927-1940 m., Plieno sparnai. 1930 metų vasarą juo parengti pirmieji civiliniai lakūnai V. Civinskas, I. Narbutas, L. Perednius, T. Zauka.

1982 m. Lietuvos kino studijos filmui "Skrydis per Atlantą" buvo sukurtas Albatros B.II maketas. Maketą sukūrė Česlovas Kišonas ir Bronius Oškinis. 
 Lenkijoje 
Albatros B.II tapo vienu pirmųjų Lenkijos karo aviacijos lėktuvų. Jau 1918 m. vėlyvą rudenį besiformuojančios Lenkijos kariuomenės savanoriai Mažosios Lenkijos regione užgrobė 14 šio tipo mokomųjų lėktuvų. 1920 metais Poznanės Łavicos aerodromo dirbtuvėse iš įsigytų dalių buvo surinkta dar 15 tokio tipo lėktuvų (kitais duomenimis – 10). Įskaitant vėlesnius pirkimus, Lenkijoje naudotų B.II skaičius gali siekti 64.

„Albatros B.II“ lėktuvai Lenkijoje buvo naudojami daugiausia treniruotėms, tačiau Sovietų Rusijos ir Lenkijos karo metu 1-osios ir 15-osios žvalgybos eskadrilių Albatros B.II atliko ir žvalgybos bei bombardavimo misijas. 

 Suomijoje 
1918 m. prasidėjusiame pilietiniame kare švedų aktyvistai nupirko ir padovanojo Nordiska Aviatik A.B. gamykloje pagamintą N.A.B. Albatros. Jis buvo pervadintas į F.2, tapo Suomijos oro pajėgų pirmuoju orlaiviu. Albatros B.II Suomijos KOP buvo eksploatuojamas iki 1923 m.Timo Heinonen, Thulinista Hornetiin, Keski-Suomen Ilmailumuseon julkaisuja 3, Gummerus Kirjapaino Oy, 1992. ISBN 951-95688-2-4
miniatiūra|Švedijos KOP Sk-1 (Albatros B.II)

 Švedijos karinėse oro pajėgose 
Karo metu vienas Albatros B.IIa su pažeistu propeleriu turėjo nusileisti Švedijos teritorijoje ir buvo internuotas. Švedai jį nukopijavo ir naudojo kaip treniruočių lėktuvą. Švediškos versijos buvo vadinamos Sk 1 ir Ö 2, atitinkamai buvo komplektuojamos su 120 ir 160 AG galios Mercedes varikliais. Jų buvo pagaminta apie 42.

1926 m. įkūrus Oro pajėgų akademiją, lėktuvai buvo perkelti į Ljungbyhed karinį poligoną. 1929 m. visi orlaiviai nurašyti.

 Versijos 
miniatiūra|Švedijos KOP Albatros B.II su slidėmis. ~1920-1924 m.
 B.II – 1914 m. versija, patobulintas B.I variantas.
 B.IIa – sustiprinto rėmo versija, į kurią buvo montuojami 120 AG galios Mercedes arba Argus varikliai. Aušinimo radiatorius buvo patrauktas iš centro labiau į šoną, taip pagerinant įgulos matymo sąlygas.
 W.1 – lėktuvas, skirtas žvalgybai virš jūros. Turėjo nusileidimui ant vandens skirtus plūdurus, taip pat 150 AG išvystantį variklį Benz Bz. III.

 Specifikacijos 
Albatros B.II su varikliu Mercedes D.II:

 Šaltiniai 

Kategorija:Žvalgybiniai lėktuvai
Kategorija:Albatros orlaviai
Kategorija:Biplanai
Kategorija:Mokomieji lėktuvai
Kategorija:Lietuvos aeroklubas