Vaclovas Petras Rževuskis

Vaclovas Petras Rževuskis (, 1706 m. spalio 29 d., Rozdolis – 1779 m. spalio 27 d.; Selecas) – Lenkijos valstybinis ir karinis veikėjas. Karūnos lauko etmonas (1752–1773 m.) ir Karūnos didysis etmonas (1773 m.), Krokuvos kaštelionas (1778–1779 m.), Krokuvos vaivada (1762–1778 m.), Podolės vaivada (1736–1750, 1756–1762 m.), raštininkas ir ATR seimo maršalka Varšuvoje 1736 metaisWładysław Konopczyński, Chronologia sejmów polskich 1493–1793, Kraków 1948, s. 38. . Podgorecko pilies valdytojas.

 Biografija 
Lenkijos kilmingos magnatų Rževuskių giminės atstovas, herbo „Kšivda“ savininkas. Karūnos didžiojo etmono Stanislovo Mateušo Rževuskio (1662–1728) ir Liudvikos Kunickaitės jaunesnysis sūnus.

Vaclovas Rževuskis surinko didelę kolekciją vertingų paveikslų ir senovinių ginklų, pervežė vertingiausius iš Olesko į Podgorecko pilį. Įkūrė tipografiją ir teatrą Podgorcuose, pastatė prie pilies bažnyčią.

1732 metais Vaclovas Petras Rževuskis gavo Karūnos lauko raštininko pareigybę. 1733 metais palaikė Stanislovo Leščinskio kandidatūrą į Lenkijos karaliaus sostą. 1734 metais buvo išrinktas konfederatų seimų maršalka Cholmo žemėje. Po Augusto III pergalės buvo priverstas emigruoti į užsienį.

1735 metais Vaclovas Petras Rževuskis Augusto III buvo apdovanotas Baltojo erelio ordinuKawalerowie i statuty Orderu Orła Białego 1705–2008, 2008, s.216. . Augusto III valdymo metu buvo karaliaus dvaro frakcijos ankstesnės Respublikos tvarkos išsaugojimo šalininkų nariu. 1737 metais buvo išrinktas Karūnos Tribumolo maršalka Liubline. 1736–1750, 1756–1762 metais – Podolės vaivada. 1752 metais buvo išrinktas pasiuntiniu į seimą nuo Cholmščinos. 1752 metais Vaclovas Petras Rževuskis gavo Karūnos lauko etmono buožę, o 1762 metais buvo paskirtas Krokuvos vaivada. Buvo vienas iš lyderių konservatyvios magnatų grupuotės, pasisakančios prieš ATR valstybinės tvarkos reformavimą. 1764 metais pasirašė manifestą, Varšuvoje, konvokacinio seimo metu, kuriame pripažino Rusijos armijos buvimą neteisėtu. 1767 metais tapo vienu iš Radomo konfederacijos sukūrimo organizatorių.

Nuo 1773 metų balandžio iki lapkričio buvo Karūnos didžiuoju etmonu. Už priešinimąsi Rusijos pasiuntinio Nikolajaus Repnino politikai Repnino seimo metu buvo areštuotas ir 5 metam ištremtas į Kalugą. Kalugoje rašė atgailos psalmes. 1778 metais gavo Krokuvos kašteliono pareigybę.

Paskutinius metus pragyveno kaip vienuolis-kapucinas. Mirė Selece 1779 m. spalio 27 d. Palaidotas Kumovo Majoracko kaimo kapinėse.

 Šeima 

1732 metų birželį Vaclovas Petras Rževuskis vedė kunigaikštytę Aną Liubomirskaitę (1714–1763), Černigovo vaivados, kunigaikščio Juozapo Liubomirskio (1676–1732) ir Terezos Mnišek (1690–1746) dukterį.

 Vaikaihttp://www.ipsb.nina.gov.pl/a/biografia/waclaw-rzewuski-h-krzywda  
 Tereza Karolina (1742-1787), nuo 1764 metų Vilniaus vaivados, kunigaikščio Karolio Stnislovo Radvilos (1734–1790) žmona.
 Marija Liudvika (1744–1816) – nuo 1766 metų Žemaitijos generalinio seniūno Jono Mikalojaus Chodkevičiaus (1738–1781) žmona.
 Stanislovas Ferdinandas (1737–1786) – Lietuvos didysis vėliavininkas.
 Juzefas (1739–1816) – Lenkijos generolas-leitenantas.
 Severinas (1743–1811) – Lenkijos generolas-majoras ir Karūnos lauko etmonas.

 Išnašos 

 Nuorodos 

 Galerija 

|-

Pareigybės

Kategorija:Rževuskiai
Kategorija:Karūnos didieji etmonai
Kategorija:Karūnos lauko etmonai
Kategorija:Krokuvos kaštelionai
Kategorija:Krokuvos vaivados
Kategorija:Podolės vaivados
Kategorija:ATR seimo maršalkos
Kategorija:Karūnos lauko raštininkai
Kategorija:Bohuslavo seniūnai
Kategorija:Karūnos tribunolo maršalkos
Kategorija:Kovelio seniūnai
Kategorija:Drohobyčo seniūnai
Kategorija:Dolynos seniūnai
Kategorija:ATR Seimo atstovai