Karneolis

Karneolis – mineralas, rausva, geltonai raudona ar oranžinio raudonumo chalcedono atmaina. Nuspalvintas geležies oksido priemaišomis.
Paprastai naudojamas kaip pusbrangis akmuo.

Į karneolį panaši kita chalcedono atmaina sardoniksas (), kuri yra kietesnė ir tamsesnė. Šios atmainos neturi ryškios skiriamosios ribos, todėl neretai šiuos pavadinimus vartoja kaip sinonimus.

 Karneolio ir sardonikso palyginimas 
Dažnai terminai karneolis ir sardoniksas laikomi sinonimais, tačiau neretai jais vadina dvi to paties mineralo atmainas. Pagrindiniai skirtumai yra šieChisholm, Hugh, ed. (1911). „Sard“. Encyclopædia Britannica (11th ed.). Cambridge University Press.:
   Karneolis Sardoniksas Spalva Šviesesnis, nuo oranžinės iki rausvai rudos spalvos. Tamsesnis, nuo sodriai rausvai rudos iki beveik juodos spalvos. Kietumas Minkštesnis Kietas ir patvaresnis. Skilimas Nelygus, skeveldriškas ir kriaukliškas Panašus kaip ir karneolio, bet labiau šukėtas
Visos šios abiejų mineralų savybės sudaro vientisą kontinuumą, ryškios ribos tarp šių mineralų nėra.

 Savybės 
Karneolio spalvą lemia priemaišų sudėtis ir pasiskirstymas. Pagrindinis karneolio chromoforas yra mineralas hematitas, kuris karneolyje tolygiai pasklidęs smulkių mikrodalelių pavidalu. Plonos karneolio skeveldros prasišviečia.

Fizikinės cheminės karneolio savybės sutampa su chalcedono savybėmis,

 Panaudojimas 

Iš karneolio gaminami juvelyriniai dirbiniai. Tai palyginus nebrangus juvelyrinis akmuo, tačiau tiek jis, tiek jo atmaina sardoniksas vertinami kaip tradicinė žaliava kamėjų ir kitų raižyto akmens dirbinių gamyboje.

Senovės Egipte karneolis buvo akmuo, susijęs su deive Izide, ir pasiturintys egiptiečiai nešiodavo papuošalus iš karneolio su deivės simboliu, primenančiu trilapį dobilą. Tai reiškė, kad žmogus atsiduoda „dievų motinos“ globai. Buvo tikimasi, kad karneolio amuletai stabdo kraujavimą ir malšina įniršį.

 Radavietės 
Žinomos radavietės yra Brazilijoje, Sibire, Vokietijoje. Taip pat Indijoje (Gudžaratas), JAV (Montana)Б. И. Серебродольский. Научно-технический прогресс и минералы. — Киев: Наукова думка, 1990., Kryme (Karadago kalne).

Indijoje išgaunami vieni gražiausių karneolių, kurie ilgai pabuvę šviesoje keičia spalvą – rudi karneoliai tampa sodriais oranžiškai raudonais.

 Etimologija 

Dabartinis terminas  atsirado XVI a. iškraipius XIV a.  (jo variantai buvo ). Žodis  (ir jo atitikmenys keliose romanų kalbose) kilęs iš viduramžių , o šis kilo iš  'sedula',Chisholm, Hugh, ed. (1911). „Carnelian“. Encyclopædia Britannica (11th ed.). Cambridge University Press. kurios raudoni kaulavaisiai primena mineralą karneolį.
Hipotezė, pateikta „Oxford English Dictionary“, teigia, kad  kilo iš  iškraipant pagal  'mėsa'.

 Istorija 
Žinoma, kad dar 4–5 tūkstantmečiais pr.m.e. Mergarhoje lankiniais gręžtuvais karneolyje gręždavo skylutesKulke, Hermann & Rothermund, Dietmar (2004). A History of India. Routledge. 22. ISBN 0-415-32920-5.
Bronzos amžiaus laikų Mino laikų sluoksniuose Knose (Kreta) aptikti karnelio dirbiniai rodo, kad jis buvo naudojamas puošyboje.C. Michael Hogan, Knossos fieldnotes, Modern Antiquarian (2007) Šie dirbiniai datuojami maždaug 1800 m. pr. m. e.

Karneolis buvo plačiai naudojamas senovės Romos valstybėje gaminti gemoms, kurias dėdavo kaip akis į žiedus antspaudus (). Šiais antspaudais paprastai darydavo atspaudus vaške, kuriuo uždarydavo laiškus ar kitus svarbius dokumentus. Karneolis tam buvo patogus, kadangi išlydytas vaškas prie jo nelimpa.

 Nuorodos 

Kategorija:Brangakmeniai
Kategorija:Mineralai
Kategorija:Chalcedonai