Henry Addington

Henris Adingtonas, pirmasis Sidmuto vikontas (; 1757 m. gegužės 30 d. – 1844 m. vasario 15 d.) – britų valstybės ir politinis veikėjas, 1801–1804 m. buvęs Didžiosios Britanijos premjeru karaliaus Jurgio III valdymo metais.

 Biografija 

miniatiūra|250px|left|Karikatūra „Britanija tarp Mirties ir Daktaro“ (1804): Pitas lipdamas per Foksą išspiria Adingtoną iš ligonių palatos (Mirtis – išlendanti figūra su Napoleono kepure)
Tėvas Entonis Adingtonas buvo Viljamo Pito vyresniojo asmeniniu gydytoju. Esant tokiai tėvo padėčiai, tai leido Henriui vaikystėje artimai susidraugauti su Viljamu Pitu jaunesniuoju.

H. Adingtonas buvo išrinktas į Bendruomenių rūmus 1784 m. ir buvo rūmų pirmininkas nuo 1789 iki 1801 m. Tų pačių metų kovo mėn. savo draugo Viljamo Pito jaunesniojo paprašytas perėmė iš jo Jungtinės Karalystės ministro pirmininko postą, nes Pitas nesutarė su karaliumi dėl katalikų teisių varžymo Airijoje. H. Adingtono administracija 1802 m. vedė derybas su Prancūzija dėl Amjeno sutarties. Jos pasirašymas bei šalyje vykdyta finansų pertvarka neigiamai paveikė šalį – finansų krizė, žemyninių rinkų praradimas, nederlius privedė prie bado ir socialinių neramumų. 1804 m. nutraukus Amjeno sutartį, H. Adingtonas užleido savo vietą Viljamui Pitui ir jį palaikė. H. Adingtoną pavedė jo negalėjimas suvaldyti Parlamento daugumos, žemo lygio oratoriniai sugebėjimai bei Pito, Viljamo Grenvilio ir Čarlzo Fokso sudarytas aljansas, siekęs sau vietos ministrų kabinete.

Iškilęs iki pero ir tapęs Sidmuto vikontu 1805 m., H. Adingtonas išliko svarbia politine figūra, jis tęsė Tarybos lordo prezidento karjerą Viljamo Pito vyriausybėje 1806-1807 m.

 Nuorodos 
 Henrio Adingtono biografija
 Henris Adingtonas Nacionaliniame archyve

Kategorija:Jungtinės Karalystės premjerai
Kategorija:Jungtinės Karalystės iždo kancleriai
Kategorija:Jungtinės Karalystės Parlamento nariai