Imbarės alka

Imbarės alka (saugotinas kultūros paveldo objektas) – alka šiaurės rytinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Imbarėje ir Žvainiuose (Imbarės seniūnija), 2,5 km į pietvakarius nuo Salantų, 0,8 km į rytus nuo kelio  ir 0,44 km į vakarus nuo kelio Salantai–Imbarė, Salanto ir Alkupio santakoje. 

 Alka 
Įrengta aukštumos pakilumoje, įsiterpiančioje į Salanto ir Alkupio santaką. Vakarinė, lapuočių mišku apaugusi dalis yra Žvainių, o rytinė, dirvonuojanti dalis – Imbarės kaimo žemėje.

Teritorijos plotas – apie 0,25 ha.

0,1 km į šiaurės rytus yra Imbarės akmuo (Laumės kūlis), 1,2 km į pietvakarius – Imbarės piliakalnis.

 Istorija 
Pakiluma seniau buvo vadinama Imbarės alka.Lietuvos žemės vardynas. - Žvainių k., Salantų vls., Kretingos aps. - Surašė Kazys Dereškevičius, 1935 m.  Jos rytinėje dalyje, nedidelės užpelkėjusios daubos vakarinėje - pietvakarinėje pakrantėje gulėjo netoli vienas kito pora stambių akmenų. Vieno, Šventyklos vartais vadinamo akmens paviršiuje buvo iškaltas gilus dubuo, o kito – daug nedidelių dubenėlių.Julius Kanarskas. Kretingos rajono akmenys, 1989. - Kretingos muziejaus mokslinis archyvas. - F. 4, b. 138. - P. 75–77 Netoli jų, pakilumos šiaurės rytinėje papėdėje guli akmuo, vadinamas Laumės kūliu, kurį seniau supo pelkėta pieva. Aukštumos šiaurės vakarinėje papėdėje, Žvainių kaime, buvo dar vienas akmuo su dubenėliais. 

Apie 1980 m. alkos teritorijoje vyko melioracija. Jos metu akmuo su dubeniu buvo suskaldytas, o akmuo su dubenėliais nuvilktas prie sodybos šalia Salantų–Imbarės kelio. Antrasis akmuo su dubenėliais 2012 m. papuošė kitą Imbarės ūkininkų sodybą. 

Alka datuojama  I tūkstantmečiu pr. m. e. – II m. e. tūkstantmečio pradžia.

 Literatūra 
 Vykintas Vaitkevičius. Lietuvos šventvietės: Žemaitija. - Vilnius: Diemedis, 1998. - P. 73–74, eil. Nr. 23a, 23b, 23c

 Šaltiniai 

Kategorija:Lietuvos alkakalniai
Kategorija:Kretingos rajono paveldas
Kategorija:Salantų regioninio parko paveldas
Kategorija:Imbarė