Raudonasis giliavandenis molis

Raudonasis giliavandenis molis () – dugno nuosėdos, susidarančios vandenynų dugne, giliau kaip 4-5 km. Paprastai rudos, rečiau plytiškai raudonos.Красная глубоководная глина. In: Яндекс.Словари › БСЭ. — 1969—1978.

 Cheminė sudėtis 
Sudarytas iš smulkiausių įvairių mineralų (ceolitų, geležies ir mangano hidroksidų, terigeninių, vulkanogeninių ir autigeninių molingųjų mineralų) dalelių.. Turi nedaug biogeninių dalelių (žuvų kaulų ir dantų, radioliarijų, foraminiferų) ir mikrometeoritinių dalelių.

Šio tipo moliai turi:
 didesnį kiekį metalų – aliuminio, geležies, mangano, nikelio, kobalto, vario, bario;
 mažiau organinių medžiagų. 
Juose paprastai būna ~20 % Al2O3, 13 % geležies oksidų, 7 % kalcio karbonato, 3 % magnio karbonato, 0,2 % vario, 0,02 % kobalto, 0,08 % nikelio, 0,02 % švino, 0,03 % molibdeno ir 0,04 % vanadžio. Šio molio klodų paviršiuje ir storymėje dažnos geležies ir mangano konkrecijos.

 Paplitimas ir atsargos 
Raudonasis molis dengia apie 100 mln. km² vandenynų dugno. Indijos ir Atlanto vandenynuose raudonasis molis dengia apie ketvirtį viso dugno ploto, Ramiajame vandenyne — apie 35 %.

Vandenyninių raudonųjų molių atsargos – apie 1015 tonų. Juose yra apie 100 mlrd. tonų varioНурок Г. А., Бруякин Ю. В. Технология добычи полезных ископаемых со дна озёр, морей и океанов. Москва, «Недра», 1979 г.,381 с.Гурвич Е. Г. Металлоносные осадки Мирового океана. Москва, 1998 г..

 Įdomūs faktai 
Raudonojo giliavandenio molio kaupimosi sparta – apie 1 mm per 1000 metų.

 Nuorodos

 Батурин Г. Н. Рудный потенциал океана. Москва, 2002 г.
 Базилевская Е. С., Пущаровский Ю. М. Российский журнал наук о Земле, Москва, 1999 г.
 Скорнякова Н. С., Мурдмаа И. О., Литолого-фациальные типы глубоководных пелагических (красных) глин Тихого океана. «Литология и полезные ископаемые», 1968, № 6;
 Осадкообразование в Тихом океане, М., 1970 (Тихий океан, т. 6, кн. 1).

Kategorija:Nuosėdinės uolienos
Kategorija:Vandenynai