Jazdų, Negarbos kapinynas

Negarbos, Jazdų kapinynas (valstybės saugoma kultūros vertybė: unikalus kodas – 5254, senas registro kodas – A455, senas kultūros paminklų sąrašo numeris – AR536) – kapinynas pietvakarinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Negarboje (Kretingos seniūnija), dešiniajame Tenžės krante.

 Kapinynas 
Įrengtas plynaukštės rytiniame pakraštyje, pakilesnėje vietoje. Teritorija dirvonuoja, pakraščiuose auga pavieniai lapuočiai medžiai ir krūmai.

Kapinyno teritorijoje XVIII–XX a. I pusėje stovėjo Jazdų dvaro sodyba.

Nuo 1972 m. – respublikinės reikšmės archeologijos paminklas (AR536), Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas. – Vilnius, 1973. – P. 138 1997 m. registruotas kultūros vertybių registro archeologinių vietų sąraše (A455), 2005 m. pripažintas valstybės saugomu kultūros paveldo objektu.Kultūros vertybių registras: Negarbos, Jazdų kapinynas, Kretingos r. sav., Senkų k. (Kretingos sen.)

Teritorijos plotas – 0,39 ha.

1,4 km į pietus yra Negarbos piliakalnis, 1,22 km ta pačia kryptimi – Negarbos kapinynas, 0,86 km į pietryčius – Senkų kapinynas.

 Tyrimai 
1868 m. tyrė Konstantinas Grevingkas, 1940 m. – Pranas Baleniūnas. 1948 m. žvalgė LII (ekspedicijos vadovas Pranas Kulikauskas), 1959 m. – Juozas Mickevičius, 1982 m. – Mokslinė metodinė kultūros paminklų apsaugos taryba (tyrimų vadovas Romas Olišauskas), 1992 m. – Lietuvos kultūros paveldo mokslinis centras (ekspedicijos vadovas Vilnius Morkūnas).

1868 m. ištirtas 1 griautinis kapas ir surinkti atsitiktiniai radiniai.Lietuvos TSR archeologijos atlasas. – Vilnius, 1977. – T. 3. – Eil. Nr. 216

Pirmojo pasaulinio karo metais Kretingos apskrities viršininko įsakymu vietos gyventojai kasinėjo kapinyno teritoriją, o radinius krovė į šautuvų dėžes ir vežė į Kretingą, iš kurios jie keliavo į Vokietiją.Senkapis su IX–XII a. kapais, Nagarbos (Jazdų) km., Rūdaičių apyl. – Archeologinio paminklo pasas. – Surašė Juozas Mickevičius, 1959 m. – Kretingos muziejaus mokslinis archyvas. – F. 4, b. 13. – L. 100v

1940 m. ištirtas 206 m² plotas, rasti 4 griautiniai ir 13 degintinių X–XII a. kapų. Nedeginti mirusieji laidoti 55–85 cm gylio duobėse, paguldyti galva į šiaurės rytus, pietus (pietryčius, pietvakarius), su įkapėmis. Kapuose rasta ietigalių, peilių, pjautuvų, žąslų, pentinų, adatų, šukų, antkaklių, apyrankių, segių, žiedų, metalinėmis plokštelėmis puoštų odinių diržų. Sudeginti mirusieji laidoti 25–150 cm gylio duobėse. Deginti kaulai su įkapėmis buvo išbarstomi visoje kapo duobėje arba į nedideles krūveles ant duobės dugno.Pranas Baleniūnas. Jazdų kapinyno (Kretingos apskr. ir vlsč.) 1940 m. kasinėjimų dienynas. – Lietuvos istorijos instituto rankraštynas. – F. 1, b. 978 

Radinius saugo Tartu universitetas (1868 m.) ir Vytauto Didžiojo karo muziejus (1940 m. tyrimų), atsitiktinius – Kretingos muziejus.

 Šaltiniai 

 Constantin Grewingk. Ueber heidnische Graeber Russich-Litauens und einiger benachbarten Gegenden, insbesonderer Lettlands und Weissrusslands. – Verhandlungen der Gelehrten estnischen Gesellschaft. – Dorpat, 1870. – Nr. VI. – S. 35–40
 Petras Tarasenka. Lietuvos archeologinė medžiaga. – Kaunas, 1928. – P. 128 (Jėzdaičiai)
 Покровский Федор Васильевич. Археологическая карта Ковенской губернии. – Вильна, 1899. – C. 86–87

 Nuorodos 
 Kultūros vertybių registras

Kategorija:Kretingos rajono paveldas
Kategorija:Lietuvos kapinynai