Čičidžima

Čičidžima ( 'Tėvo sala') – didžiausia Ogasavaros (Bonino) salyno sala, priklauso Japonijai. Čičidžima išsidėsčiusi maždaug per 241 km į šiaurę nuo Ivo Džimos. Administraciškai priskiriama Ogasavaros kaimui, kuris savo ruožtu priklauso Tokijo Ogasavaros subprefektūrai. Salos plotas siekia 24 km², joje gyvena apie 2000 žmonių.

Čičidžimos saloje pastatytas 25 m skersmens radijo teleskopas, kuris yra Radijo astronomijos tyrimų (Exploration of Radio Astrometry, VERA) projekto dalis, juo naudojasi Japonijos nacionalinė astronomijos observatorija.

 Istorija 
Čičidžimą, kaip ir kitas Bonino salas 1543 m. atrado ispanų jūrininkas Bernardas de la Toras (Bernardo de la Torre).Welsch, Bernhard. (2004). „Was Marcus Island Discovered by Bernardo de la Torre in 1543?“ Journal of Pacific History, 39:1, 109–122. Archeologiniai kasinėjimai rodo, kad seniau saloje gyventa mikroneziečių. 1675 m. Tokugavos šiogūnato pasiųsta ekspedicija ištyrinėjo salą ir sudarė jos žemėlapį. Sala buvo negyvenama iki 1830 m., kai joje apsigyveno JAV kolonistas iš Masačusetso Natanielis Savoris (Nathaniel Savory) ir keletas žmonių iš Perl Harboro. 1862 m. į Čičidžimą atplaukė Tokugavos šiogūnato laivai, sala oficialiai buvo paskelbta Ogasavaros salų dalimi. Keletas gyventojų buvo atkeldinti iš Hačidžodžimos salos.

1914 m. saloje buvo įkurta karinio jūrų laivyno bazė. Antrojo pasaulinio karo metu saloje veikė ilgo nuotolio radijo stotys, buvo įrengtas garnizonas. Taip pat Čičidžima buvo pagrindinė atsargų bazė Bonino salose.Japanese Defense Plan for Chichi Jima Peleliu: USMC WWII Combat website

 Šaltiniai 

Kategorija:Bonino salos