Pseudoabisalė

Pseudoabisalė () – pasaulinio vandenyno dugninė ekologinė zona šelfo depresijoje, dideliame gylyje (virš 2500–3000 m). Tai palyginti nedidelė lokali įduba šelfe, atskirta nuo žemyno šlaito palyginti seklia zona.

Pseudoabisalės sąvoką ir terminą rusų ichtiologas Anatolijus Andrijaševas (Анатолий Петрович Андрияшев) 1974 ir 1979 m. pakartotinai įvedė savo darbuose apie jūrų dugninės faunos, ypač žuvų, vertikalųjį zoniškumą.Андрияшев А. П. (1974): Некоторые добавления к системе вертикальной зональности морской донной фауны. Гидробиология и биогеография шельфа холодных и умеренных вод Мирового океана: Тез. докл. Всесоюз. симпоз., Ленинград, 18—21 нояб. Л.: Наука. С. 6—7.Андрияшев А. П. (1979): О некоторых вопросах вертикальной зональности морской донной фауны. В кн.: Биологические ресурсы Мирового океана. М.: Наука. С. 117–138.
Pseudoabisalės zonos būna žemyniniame šelfe tarp sublitoralės ir batialės, vietose abisalės gylio (virš 2500–3000 m) įdubomis. Tipiškos abisalės už šelfo, tai jau dugnas vandenyno guolio srityje. Pseudoabisalė nuo panašios pseudobatialės skiriasi žymiai didesniu gyliu. 

Pseudoabisalė nuo abisalės žymiai skiriasi dugninių ir padugnės pelaginių žuvų bei bentosinių hidrobiontų rūšine sudėtimi. Pseudoabisalės fauna būna pakrantinės (neritinės) kilmės, prasiskverbusi į pseudobatialės zoną ir prisitaikiusi ten gyventi gerokai didesniame gylyje.

Pseudoabisalės biotopų yra Arkties vandenyno baseine, taip pat Japonijos ir Viduržemio jūroje, kurios su vandenynu sujungtos sekliais sąsiauriais.Парин Н. В. (1988): Рыбы открытого океана. М.: Наука. 272 с..

 Nuorodos 

 Чернышев А.: Тайна глубин Японского моря. Проверено 15 июля 2013 г.
 Жирков И. А. (2010): Жизнь на дне. Био-экология и био-география бентоса.  М.: Т-во научных изданий КМК. 453 с. Проверено 15 июля 2013 г.

Kategorija:Ekosistema
Kategorija:Okeanografija