Na+/K+-ATPazė

Na+/K+-ATPazė, natrio-kalio adenozintrifosfatazė, dar žinoma kaip Na+/K+ siurblys, natrio-kalio siurblys – fermentas antiporteris, kuris yra aptinkamas visose gyvūninių ląstelių plazminėse membranose.

 Bendroji informacija 
Natrio ir kalio jonus per gradientą plazminę membraną perneša tie patys natrio-kalio siurbliai. Tokia išvada buvo padaryta po to, kai buvo nustatyta, kad natrio ir kalio jonų koncentracijos yra priklausomos abiejose membranos pusėse. Dabar yra žinoma, jog nešiotojas yra ATP-azė, kuri vienu metu perneša iki 3 natrio jonų iš ląstelės ir iki 2 kalio jonų į ląstelę.

 Istorija 
Natrio-kalio siurblį 1950 m. atrado danų mokslininkas Jens Christian Skou, kuris 1997 m. buvo apdovanotas Nobelio chemijos premija.

 Funkcijos 
Na+/K+-ATPazė padeda išlaikyti ramybės potencialą, atlikti medžiagų pernašą ir reguliuoti ląstelės tūrį.

 Ramybės potencialas 
Ląstelė turi mažą natrio, bet aukštą kalio jonų koncentraciją, dėl to yra išlaikomas pastovus membranos potencialas.

 Transportas 
Natrio jonų eksportas iš ląstelės tiekia energiją antriniams aktyviems baltymams-nešėjams, kurie importuoja gliukozę, aminorūgštis ir kitas maistines medžiagas.

 Ląstelės tūrio kontrolė 
Na+-K+ siurblio susilpnėjimas gali lemti ląstelės išsipūtimą.

 Veikimo principas 

 Siurblys, jungdamasis su ATP, prisijungia 3 tarpląstelinius Na+ jonus.
 ATP yra hidrolizuojama, dėl to vyksta siurblio fosforilizacija.
 Dėl konformacinių siurblio pokyčių Na+ jonai patenka į išorę. Fosforilinta siurblio forma turi mažą afiniškumą Na+ jonams, todėl jie yra išlaisvinami.
 Siurblys prisijungia 2 K+ jonus iš išorės. Tai sukelia siurblio defosforilizaciją, šitaip siurblys grįžtą į savo pradinę būseną, tuo pačiu perkeldamas K+ jonus į ląstelę.
 Nefosforilinta siurblio formą turi didesnį afiniškumą Na+ jonams negu K+ jonams, todėl 2 K+ jonai yra išlaisvinami. ATP vėl prisijungia ir procesas kartojasi iš naujo.

 Taip pat skaitykite 

 Aktyvus transportas

Kategorija:Fermentai