Kemanča

Kemanča ( – 'lankelis') – griežiamasis chordofonas, persų ilgakaklis smaiginis smuikas, giminingas smuikui. Vienas svarbiausių persų klasikinės muzikos instrumentų. Šaltiniuose minimas nuo X a. Paplitęs Irane, Armėnijoje, Azerbaidžane, Turkmėnistane, Uzbekistane, Kašmyre. 

Kemančą sudaro rutuliškas rezonatorius (dažniausiai skobiamas iš riešutmedžio, rečiau – iš kokoso riešuto ar moliūgo), iš viršaus trauktas ėriuko ar ožio oda, ir ilgas laibas kaklelis. Turi keturias plienines (seniau – šilkines) stygas. Laikomas statmenai, smaigas remiamas į kairįjį kelį. Griežiama nedideliu šiek tiek lenktu stryku. Tembras minkštas, aksominis, primena žmogaus balsą.

Žymūs kemančos virtuozai: Ali-Asgaras Bahari, Ardeširas Kamkar, Saejedas Faradžpuris, Keihanas Kalhoras (iš Irano), Habibas Alijevas (iš Azerbaidžano), Sajatas Nova (iš Armėnijos).

 Susijusios pasaulio paveldo tradicijos 
 Tradicinė morin chuuro muzika (2008, )
 Praktikos susiję su imzadu tarp Alžyro, Malio ir Nigerio tuaregų bendruomenių (2013, , , )
 Pritariamasis dainavimas su gusle (2018, )
 Grojimas Kaustineno smuiku ir su juo susijusios praktikos bei išraiškos (2021, )
 Nyckelharpa tinklas, inovatyvi muzikos ir instrumento gamybos tradicijos sklaida kilusi iš Švedijos (2023, , geroji praktika)
 Lahutos grojimo, dainavimo ir gaminimo menas (2025, , reikalingas apsaugos)
 Kobyzo gamybos ir muzikavimo menas (2025, , reikalingas apsaugos)

 Panašūs instrumentai 
 Rebabas
 Gidžakas
 Bizantijos lyra

 Nuorodos 
 Kemanča groja Kayhan Kalhor

Kategorija:Griežiamieji styginiai instrumentai
Kategorija:Nematerialusis pasaulio paveldo sąrašas
Kategorija:Irano kultūra
Kategorija:Artimųjų Rytų instrumentai