Triglavo nacionalinis parkas

Triglavo nacionalinis parkas () – vienintelis nacionalinis parkas Slovėnijoje. Dabartinė jo forma atsirado 1981 m., jis yra šiaurės vakarinėje šalies dalyje, pietryčių Alpėse. Triglavo kalnas yra aukščiausia viršukalnė Julijos Alpėse ir yra beveik parko centre. Nuo kalno į visas puses tęsiasi slėniai, kurie tiekia vandenis dviem iš Julijos Alpių ištekančiom upėm: Sočai, kuri įteka į Adrijos jūrą ir Dunojaus intakui Savai.

 Istorija 

Triglavo regiono apsaugą pirmąkart pasiūlė seismologas Albinas Belaras 1906 ar 1908 m. Tačiau pasiūlymas buvo atmestas, nes nebuvo teisinės bazės ir įstatymas draudė ganymo ribojimus. Belaras 1920 m. vėl kreipėsi dėl Memorandum (Spomenica) srities apsaugos į Slovėnijos provincinę valdžią. Sumanymas buvo įvykdytas 1924 m. Slovėnijos muziejų bendruomenė ir Slovėnijos alpinistų bendruomenė išsinuomojo 20 metų Triglavo ežerų slėnį, apie 14 km². Nuolatinė apsauga nebuvo galima tuo metu. 1926 m. Fran Jesenko pirmąkart panaudojo pavadinimą Triglavo nacionalinis parkas.

1961 m. parko apsauga tapo nuolatinė, jo plotas išaugo iki 20 km². Parkas oficialiai pavadintas Triglavo nacionaliniu parku. Tačiau jis nevykdė visų nacionalinio parko funkcijų, tad kitus du dešimtmečius už tai buvo kovojama.

Galiausiai 1981 m. parkui suteikta nauja koncepcija, jo plotas išaugo iki 838 km². 2010 m. gyventojams pageidaujant prie parko prijungta Kneške Ravne gyvenvietė. Dabar parko plotas yra 880 km², tai sudaro 4% Slovėnijos teritorijos.

 Galerija 

 Išnašos 

Kategorija:Slovėnijos nacionaliniai parkai