Kuneo

KuneoKuneo. In.: – (2006) Pasaulio vietovardžiai. Europa. 2-as leid. Vilnius. 895 p. (), Kunėjas – miestas Italijoje, Pjemonte, Kuneo provincijos sostinė. Miestas yra Jūrinių Alpių šlaite, kur Stura di Demontės upė išteka iš Sturos slėnio.

 Istorija 

Kuneo 1198 m. įkūrė vietiniai, miestą paskelbę nepriklausoma komuna ir išsilaisvinę nuo Asčio vyskupo ir Monferato ir Saluco markizų. Saluco markizas miestą užėmė 1210 m., bet miestiečiai sukilo 1231 m. Šv. Romos imperatorius Frydrichas II pripažino Kuneo laisvu miestu 1238 m.

1259 m. miestas visam laikui neteko nepriklausomybės, kai norėdamas apsiginti nuo galingų kaimynų prisiekė Neapolio karaliui Karoliui I Anžu, kuris taip pat buvo Provanso grafas. Kartu su Alba Kuneo buvo pagrindinė Angevinų valda Šiaurės Italijoje. Jų valdymas Kuneo, kurį pertraukdavo Saluco, Savojos, Viskončių, Milano laikotarpiai, baigėsi 1382 m., kai miestas atiteko Savojos kunigaikštystei.

Kuneo buvo svarbi besiplečiančios Savojos tvirtovė, tad dažnai būdavo apgulamas Prancūzijos: pirmąkart 1515 m. Pranciškaus I šveicarų, o po to 1542, 1557, 1639, 1641, 1691 m. ir galiausiai per Austrijos įpėdinystės karą 1741 m. Kunėjas visus kartus atsilaikė. Tik Napoleono laikais prancūzai užėmė Kuneo ir padarė Sturos departamento sostine. Atkūrus Sardinijos karalystę ir suvienijus Italiją Kuneo tapo Kunėjo provincijos sostine 1859 m.

 Miestai partneriai 

  Santa Fe de la Vera Krusas, Argentina
  Nica, Prancūzija
  Šamberi, Prancūzija

 Nuorodos 

Kategorija:Pjemonto miestai