Karl Jäger

Karlas Jėgeris (; 1888 m. rugsėjo 20 d., Šafhauzene, Šveicarijoje – 1959 m. birželio 22 d., Hoenasperge, Vakarų Vokietijoje) – SS štandartenfiureris, 3/A operatyvinio būrio vadas, vienas iš Holokausto Lietuvoje organizatorių. 

Nuo 1941 m. liepos 2 d. iki 1943 m. liepos 31 d. ėjo vokiečių saugumo policijos ir saugumo tarnybos (SD) vado pareigas Lietuvos generalinėje srityje.

 Biografija 
K. Jėgeris gimė Šafhauzeno mieste Šveicarijoje. Lankė prekybos amatų mokyklą. Studijavo konservatorijoje Valdkirche, Vokietijoje.

Įstojo į Vokietijos imperijos kariuomenę. Būdamas eilinis kareivis dalyvavo Pirmajame pasauliniame kare. Už pasiekimus kare apdovanotas antros ir pirmos klasės Vokietijos geležiniais kryžiais. Po karo įsidarbino techniku ir užsiėmė verslu, tapdamas muzikinių instrumentų fabriko bendrasavininku. Pirmaisiais Veimaro respublikos metais tapo nelegalios sukarintos organizacijos „Juodasis reichsveras“ nariu.

1923 m. kovą įstojo į Nacionalsocialistinę vokiečių darbininkų partiją (eil. nr. 359269), o 1932 m. – į SS (eil. nr. 62823).

1934 m. balandžio 20 d. K. Jėgeriui suteiktas SS unteršturmfiurerio laipsnis (jo pirmas SS karininko laipsnis). 1935 m. rugsėjo 15 d. jam suteiktas SS oberšturmfiurerio laipsnis.

Buvo paskirtas tarnybon Liudvigsburge, 1935 m. perkeltas į Ravensburgą, 1938 m. į Miunsterį, kur tapo vietinio žvalgybos organizacijos Sicherheitsdienst (SD) posto viršininku. 1936 m. rugsėjo 13 d. tapo SS hauptšturmfiureriu, o 1937 m. rusgėjo 12 d. – SS šturmbanfiureriu. 1938 m. rugsėjo 11 d. paaukštintas į SS oberšturmbanfiurerio laipsnį. Invazijos į Prancūziją metu, 1940 m. rugsėjo 1 d. paskutinį kartą paaukštintas į SS štandartenfiurerį. 1941 m. gegužės 10 d. paskirtas 3/A operatyvinio būrio vadu.

 Nacių okupuotoje Lietuvoje 
1941 m. birželio 17 d. dalyvavo Vyriausiojo reicho saugumo valdyboje vykusiame pasitarime, kuriame buvo apibrėžtos SS operatyvinių grupių bei saugumo policijos ir SD vadų funkcijos numatytame kare prieš Sovietų Sąjungą.

Nuo 1941 m. birželio mėn. iki 1943 m. rugsėjo mėn. 15 d. iš Kauno vadovavo Sicherheitsdienst  3/A operatyvinio būrio vykdytoms žudynėms. Jis tuo metu vadovavo Lietuvos žydų išžudymui, kurį vykdė ypač jam pavaldus Hamano skrajojantis būrys talkininkaujant  Lietuvos saugumo policijai ir  Tautinio darbo apsaugos batalionui. Išliko kai kurios jo išsamios žudynių ataskaitos, viena jų – detali 1941 m. 3/A operatyvinio būrio veiklos ataskaita, dar žinoma kaip Jėgerio ataskaita.

Karo pradžioje su 3/A operatyviniu būriu kelias dienas išbuvo Panevėžyje, paskui birželio mėn. 29 d. atvyko į Kauną. Nutraukė kai kurių lietuvių savivalę. Išsikvietė leitenantą Bronių Norkų į savo įstaigą ir nurodė savo veiksmus derinti su gestapo vadovu SS haupststurmfuehrer dr. Heinrichu Schmitzu arba SS obersturmfuehrer Joachimu Hamanu. Liepos 2 d. iš d. E. Ehrlingeriu perėmė saugumo policijos funkcijas Lietuvoje.

Kauno burmistras Kazys Palčiauskas savo prisiminimuose tvirtino, „Pats Jėgeris organizuodavo žydų šaudymus, pats Jėgeris siuntė savo vokiečius šaudyti ir prie jų, turbūt, priskirdavo lietuvius. Nebuvo taip, kad Jėgeris vienus lietuvius siųstų, arba savanoriškai kas iš lietuvių eitų. Tie, kurie buvo siunčiami, buvo Jėgerio įsakymu siunčiami. Nė viena lietuviška įstaiga neorganizavo šaudymo.“ Istorikas Arūnas Bubnys ištyrė, kad Lietuvos saugumo policijos vadas Vytautas Reivytis iš Kauno nurodydavo vietovių policijų vadams kaip žydus surinkti, laikyti ir palaužti, ir kartais lietuviai juos išžudydavo vokiečiams nedalyvaujant.

Istorikas Knut Stang apibūdina Karlą Jėgerį kaip negabų, girtuokliaujantį ir pasiryžusį nustebinti savo vadovus.

1942 m. rugsėjo 3 d. jisai reikalavo, kad visų lietuvių saugumo kalinių bylos baigus tardymą ir paskyrus bausmę būtų perduotos tvirtinti jam arba jo įstaigos II F skyriui, kuris visada paskirdavo didesnę bausmę.

Nuo 1941 m. gruodžio 3 d. iki 1943 m. rugsėjo 15 d. jisai Lietuvos generalinėje srityje buvo saugumo policijos ir SD vadas. Jam pakriko nervai, išryškėjo jo jautrumas akcijose prieš žydus ir kovose su sovietiniais partizanais. Buvo atleistas iš pareigų ir išsiųstas į Vokietiją gydytis.

 Po karo 
Pasibaigus karui, Jėgeriui pavyko pasprukti nuo Sąjungininkų prisidengus netikru vardu ir likti nepastebėtam iki 1959 m. kovo mėn., kai buvo rasta jo ataskaitų. Jis buvo suimtas ir pasodintas į Hoenaspergo kalėjimą, kur belaukdamas teismo proceso pasikorė.

Savo priešmirtiniame laiške tardytojams tvirtino, …kad niekad nepripažinau teisingu žydų sušaudymus ir kad karo metu buvau paskirtas į savo pareigas prieš savo įsitikinimus. Niekada neliepiau šaudyti žydų, niekad neįsakiau vykdyti egzekucijų, tepadeda man Dievas. Neįvykdžiau jokio nusikaltimo… 

 Šaltiniai 

 Literatūra 

 Klee, Ernst, Dreßen, Willi ir Rieß, Volker (Hrsg.): Schöne Zeiten. Judenmord aus der Sicht der Täter und Gaffer. S. Fischer, Frankfurtas prie Maino, 1988 m. ISBN 978-3-10-039304-3
 Krausnick, Helmut ir Wilhelm, Hans-Heinrich: Die Truppe des Weltanschauungskrieges. Die Einsatzgruppen der Sicherheitspolizei und des SD 1938–1942. Deutsche Verlags-Anstalt, Štutgartas, 1981 m. ISBN 3-421-01987-8
 Seljak, Anton: Monolithisches Leitbild und soziale Heterogenität einer Elite. Untersuchungen zum Ordensgedanken der SS und zur sozialen Stratifikation des SS-Führerkorps. Universität Basel, 1992 m. (vgl. „Alexandria“: Online-Katalog (OPAC) des Bibliotheksverbunds der Schweizerischen Bundesverwaltung )
 Stang, Knut: Kollaboration und Massenmord. Die litauische Hilfspolizei, das Rollkommando Hamann und die Ermordung der litauischen Juden. Peter Lang, Frankfurtas prie Maino, 1996 m. ISBN 3-631-30895-7



 Nuorodos 
 Holokausto Lietuvoje buhalterija: Karlo Jägerio „Suvestinės žinios apie operatyvinio būrio 3 teritorijoje iki 1941 m. gruodžio 1 d. įvykdytas egzekucijas“
 Historical Note on the Jaeger Report 

Kategorija:SS karininkai
Kategorija:Holokaustas Lietuvoje