Branduolinio ginklo neplatinimo sutartis

Branduolinio ginklo neplatinimo sutartis (; sutrumpintai: NPT) – tarptautinė sutartis, kuria siekiama išvengti branduolinio ginklo ir su jo gamyba susijusių technologijų platinimo, skatinti taikų branduolinės energetikos naudojimą ir siekti branduolinio nusiginklavimo. Sutartis buvo priimta 1968 m. liepos 1 d., po penkerius metus trukusių derybų Ženevoje įsteigtame specialiame komitete, ir įsigaliojo 1970 m.

Konvenciją ratifikavusios branduolinį ginklą turinčios šalys (branduolinės valstybės) pasižada jo neplatinti ir siekti nusiginklavimo, o likusios šalys – naudoti branduolines technologijas taikiais tikslais, laikantis Tarptautinės atominės energijos agentūros reikalavimų. 1995 m. buvo susitarta sutartį pratęsti neribotam laikui.

2012 m. duomenimis, sutartį yra priėmę 190 valstybių.Treaty on the Non-Proliferation of Nuclear Weapons , UNODA; tikrinta: 2012-10-01 Tarp to nepadarusių išlieka Indija, Pakistanas ir Izraelis, o Šiaurės Korėja paskelbė pasitraukianti 2003 m.

NPT stipriai kritikuoja Indija ir kitos nebranduolinės šalys bei NVO dėl nelygiaverčio valstybių traktavimo, padalinant jas į turinčias ir neturinčias branduolinį ginklą, bei neaiškaus branduolinių valstybių pažado nusiginkluoti įgyvendinimo.John Allphin Moore, Jerry Pubantz. Encyclopedia of the United Nations. Infobase Publishing, 2008, p. 314

 Susiję straipsniai 
 Branduolinio ginklo dalijimasis
 Dalinio branduolinių bandymų uždraudimo sutartis
 Visuotinio branduolinių bandymų uždraudimo sutartis
 New START

 Šaltiniai 

 Nuorodos 

 Sutarties tekstas: lietuvių k., anglų k.

Kategorija:Branduoliniai ginklai
Kategorija:Ginklų kontrolės sutartys
Kategorija:Tarptautinė humanitarinė teisė