Šaunamasis užtaisas

Šaunamasis užtaisas (; ) – šaudmenyje esantis parakas, kuris šūvio metu dega ir susidarančios parako dujos išstumia iš vamzdžio kulką (sviedinį, miną). Šoviniuose ir dvinariuose šaudmenyse šaunamasis užtaisas būna tūtoje ar tūtelėje, o trinariuose šaudmenyse – užtaiso maiše. 
Per žiotis užtaisomuose šaulių ginkluose ar pabūkluose šaunamąjį užtaisą sudarydavo per žiotis įberiamas parakas. 

Panašūs užtaisai yra išmetamieji užtaisai, naudojami specialiuose sviediniuose ir pan. šaudmenyse. Jie paprastai būna irgi parakiniai, bet mažesnio galingumo.

Šaunamieji užtaisai būna iš tokių svaidomųjų sprogstamųjų medžiagų kaip dūminis parakas, piroksilinas, balistitas ir kiti bedūmiai parakai. Parakai, skirtingai nuo brizantinių sprogalų (heksogenas, trotilas), nedetonuoja, o tiesiog dega (deflagracija). Degant išsiskiriančios įkaitusios degimo dujos sudaro didelį teigiamą slėgį, ima plėstis ir stumti sviedinio (kulkos) dugną. 

Šaunamojo užtaiso efektyvumas priklauso nuo išorinių sąlygų – oro (ir užtaiso) temperatūros bei drėgnio. Didesnio drėgnio parako efektyvumas smarkiai prastėja, o labai sudrėkęs parakas gali užsidegti pavėluotai (delstinis šūvis) ar iš viso neužsidegti. Todėl artilerijos vadovuose nurodoma, kad šaudmenis draudžiama laikyti laikyti drėgnose vietose ar ten, kur juos gali paveikti krituliai. Tai ypač svarbu trinariams šaudmenims. 

Sviedinio žiotinio greičio priklausomybė nuo šaunamojo užtaiso temperatūros būna nurodyta šaudymo lentelėse. 

 Šaunamojo užtaiso padegimas 
Paprastai šaunamąjį užtaisą padega mechaniškai sužadinta kapsulė. Kapsulėje būna nedidelis kiekis inicijuojančios sprogstamosios medžiagos, kurią smūgis priverčia sprogti ir išskirti didelį kiekį šilumos. Susidarantis pliūpsnis padega šaunamojo užtaiso paraką. 

Senesnis padegimo variantas buvo padegti paraką degančiu dagčiu arba kibirkštimis iš titnaginės ar ratukinės spynos. 

Degant užtaiso parakui susidaro tokios pačios masės parako dujų kiekis, kur dujų temperatūra lygi apie +3000 °C. 

 Šaunamojo užtaiso dydis 
Šovinių šaunamieji užtaisai būna iš anksto apskaičiuotos masės, užtikrinantys numatytą šūvio energiją. Tuo tarpu dvinariuose ir trinariuose šaudmenyse užtaisai gali būti kelių skirtingų dydžių, kas leidžia panaudoti kelias iš anksto numatytas sviedinio energijas ir trajektorijas. Tiesa, toks šaunamųjų užtaisų galingumo keitimas mažina šaudymo spartą. 

Šaunamieji užtaisai šoviniuose gali labiau varijuoti kai šoviniai užtaisomi rankiniu būdu naudojant naujas pirktas ar jau naudotas tūteles. Rankinį šovinių užtaisymą gana plačiai naudoja medžiotojai bei kai kurie šauliai mėgėjai.

 Skirstymas 
Šaunamieji užtaisai skirstomi:

pagal paskirtį:
 kovinis šaunamasis užtaisas (; ) – kovinio šaudmens šaunamasis parako užtaisas, suteikiantis tam tikrą greitį sviediniui pabūklo vamzdyje. 
 tuščiasis šaunamasis užtaisas (; ) – artilerijos užtaisas šūvio garsui (per taktikos pratybas) imituoti, saliutuoti ir signalams duoti.
 specialusis šaunamasis užtaisas (; ) – užtaisas specialiesiems šaudmenims (agitaciniams, dūminiams, padegamiesiems, šviečiamiesiems ir kt.) užtaisyti..
pagal užtaisymo būdą:
 tūtinis šaunamasis užtaisas (; ) – esantis dvinario šaudmens tūtoje. Tūtoje be bedūmio parako būna dugne įsukta kapsulė (kapsulinė įvorė). Iš viršaus tūta būna uždengta kartoniniais dangteliais.
 betūtis šaunamasis užtaisas (; ) – šaunamasis užtaisas, įpakuotas užtaiso maiše ir esantis trinario šaudmens dalis.  Tokį šaunamąjį užtaisą uždega padegamasis vamzdelis (galvaninis arba smūginis), esantis pabūklo spynoje.
pagal dydį:
 pilnasis šaunamasis užtaisas (; ) – kovinis užtaisas, naudojamas šaudyti didžiausiu nuotoliu ir lėkštąja trajektorija (tiesioginiu taikymu). Pilnasis šaunamasis užtaisas gali būti:
 nuolatinis šaunamasis užtaisas (; ) – nekeičiamos masės užtaisas, naudojamas šoviniuose (mažo kalibro patrankų vientisiniuose šaudmenyse) ir kai kuriuose atskirojo užtaisymo šaudmenyse (šarvamušiuose, kumuliaciniuose).
 kintamasis  šaunamasis užtaisas (; ) – užtaisas iš vieno pagrindinio paketo arba dviejų pusinių paketų ir papildomų lygiasvorių arba nelygiasvorių maišelių. Didelio kalibro antžeminėje artilerijoje kovinis užtaisas skiriamas į du užtaisus – pilnąjį kintamąjį ir mažąjį kintamąjį. Sudarant užtaisą, išimamas reikiamas maišelių skaičius. Kintamieji šaunamieji užtaisai naudojami atskirojo užtaisymo pabūkluose (minosvaidžiuose).
 nepilnasis  šaunamasis užtaisas (; ) – defektyvus kovinis užtaisas, kuris komplektavimo bazėje buvo sukomplektuotas mažesnis nei nurodyta šaudmens (užtaiso) skiriamuosiuose ženkluose arba kuris užtaisant pabūklą prieš šūvį sukomplektuotas mažesnis užtaisas nei buvo nurodyta komandoje. 
 mažasis šaunamasis užtaisas (; ) – kovinis užtaisas, naudojamas šaudyti mažesniu nei didžiausiasis šaudymo nuotolis arba iškiliąja (mortyrine) trajektorija. Šaudant tokiu šaunamuoju užtaisu didinamas pabūklo vamzdžio veiksnumas.
 stiprusis šaunamasis užtaisas (); ) – kovinis užtaisas didžiausiam pradiniam greičiui pasiekti; naudojamas šaudant tiesioginiu taikymu šarvamušiais ir betonmušiais šaudmenimis.
 tarpinis šaunamasis užtaisas (; ) – sudedamoji kintamojo užtaiso dalis. Ji sudaroma iš pilnojo ar mažojo kintamojo užtaiso išimant tam tikrą lygiasvorių arba nelygiasvorių maišelių skaičių. 
 toliašaudis šaunamasis užtaisas (; ) – kovinis užtaisas, naudojamas šaudant iš toliašaudžių pabūklų didžiausiuoju šaudymo nuotoliu.
ir kt.

 Nuorodos 
 Propelling charges . In: Military Manual for the Seaman rate
 81mm Mortar Ammunition And Fuzes
 155mm Propelling Charges and Percussion Primers

Kategorija:Šaudmenys