Marčanizė

Marčanizė () – miestas Italijoje, Kampanijoje, Kazertos provincijoje, į šiaurę nuo Neapolio (priklauso jo aglomeracijai).Marcianise. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2021-10-27. Gyventojų 39 tūkst. (2015).

Apylinkėse stovi aukščiausias Italijoje (205 m) radijo bokštas.

 Istorija 
Marčanizės apylinkėse rasta daug etruskų ir romėnų kapų, bet esama ir senesnių radinių, priklausiusių oskams. Miesto kilmė neaiški. Manoma, kad jį VI a. įkūrė ostgotai, pralaimėję Gotų karuose.

861 m. Marčanizę kartu su Kapuja tikriausiai sugriovė saracėnai. Po to miestas priklausė Kapujos kunigaikštystei.

Mieste dažnai siautėjo cholera, bet pagal legendą 1706 m. liepą šv. kryžius apsaugojo miestą nuo maro. Vėliau Marčanizė išaugo į žemės ūkio centrą, buvo nusausintos aplinkinės pelkės, gyventojai pradėjo auginti kanapes. 1872 m. gavo miesto teises.

 Ekonomika 
Marčanizėje verčiamasi aukso, koralų dirbinių amatais, chemijos pramone, pieno produktų ir vyno gamyba. Kartu su Madalonio, Ačeros, Kaivano ir Teverolos miestais sudaro antrą iš labiausiai industrializuotų sričių Italijoje.

 Šaltiniai 

Kategorija:Kampanijos miestai