Rosanas

Rosanas () – Italijos miestas Kalabrijoje, Kozencos provincijoje. Miestas yra 3 km nuo Taranto įlankos, jį garsina marmuro karjerai.

 Istorija 

Miesto pavadinimas Romos imperijos laikais buvo Roscianum. Imperatorius Hadrianas II a. pastatė ar perstatė uostą, kuris galėjo priimti 300 laivų. Vėliau Rosanas minimas kaip galinga tvirtovė, kurios nesugebėjo užimti Alarikas I ir Totila.

Vietiniai buvo ištikimi Bizasntijai, čia buvo įsikūręs jos strategas. VI a. Rosano evangelijos turi didelę istorinę ir meninę vertę.

Saracėnai neužėmė miesto, o 982 m. imperatorius Otonas II trumpam atėmė Rosaną iš Bizantijos. Graikiškus bruožus miestas išsaugojo ilgai po normanų atvykimo, ką rodo Rosano polinkis į graikiškas, o ne lotyniškas bažnytines apeigas. Rosanas išsaugojo daug privilegijų valdant Štaufenams ir Angevinams, bet nusmuko po feodalizacijos 1417 m.

Rosanas atiteko Sforzoms ir Žygimantui Senajam, o 1558 m. Pilypas II Habsburgas jį prijungė prie Neapolio karūnos, nes nebuvo tikima Bonos Sforcos testamentu Giovanni Lorenzo Pappacoda naudai. Valdant Bonai ir jos motinai Izabelei Rozanas buvo literatūrinio gyvenimo centru. Valdant ispanams jis nusmuko.

1612 m. karalius pardavė Rosaną Aldobrandini šeimai, kuri 1637 m. perdavė jį Borgezėms, valdžiusioms iki 1806 m. Miestas priklausė Neapolio respublikai 1799 m. Gyvenimo sąlygos nepagerėjo po Italijos suvienijimo, tad daug gyventojų emigravo.

Rosanoje gimė popiežiai Jonas VII ir Urbonas VII. Čia gimė ir Šv. Nilas Jaunesnysis, kuris įkūrė Grotaferatos abatiją ir kurio gyvenimo aprašymas duoda daug žinių apie X a. Pietų Italiją.

 Šaltiniai 

Kategorija:Kalabrijos miestai