Vakarų baltų pilkapių kultūra

Vakarų baltų pilkapių kultūra – vėlyvojo bronzos amžiaus archeologinė kultūra, paplitusi siaurame Baltijos pajūrio ruože – nuo Sembos iki Kuršo. Išskirta tik pagal laidojimo paminklus.

 Kultūros ypatybės 
Ankstyvuosiuose pilkapiuose aptinkami griautiniai palaidojimai, priskiriami 1500-1300 m. pr. m. e. laikotarpiuiAisčiai. Kilmė E.Jovaiša 2012. Vėlyvajame laikotarpyje mirusiuosius kremuodavo ir pelenus supildavo į keramines urnas (molinius puodus), pilkapiuose įrengiant sudėtingas akmenų konstrukcijas. Ši tradicija išliko iki ankstyvojo geležies amžiaus (VI-I a. pr. m. e.). Genetiškai susijusi su vėlyvojo neolito-eneolito laikotarpio Pamarių () kultūra, gyvavusia Gdansko įlankos ir Aistmarių pakrantėse.

 Lietuvoje 
Vakarų baltų pilkapių kultūros Lietuvos teritorijoje pavyzdžiai: Šernų (Klaipėdos raj.), Ėgliškių, Kurmaičių (Kretingos raj.) pilkapynai. Čia būdingi pilkapiai su koncentriniais akmenų vainikais, akmenų rentiniais ir sudegintų mirusiųjų kapais. Kurmaičių, Ėgliškių pilkapiuose palaidota po keletą ar keliolika mirusiųjų įvairiai įrengtuose kapuose. Sudeginti kaulai supilti į duobutę, apdėti plokščiais akmenimis ar supilti į urną. III–II a. pr. m. e. čia plito paprotys laidoti nedegintus mirusiuosius tuose pačiuose pilkapiuose. Į jų kapus buvo dedama žalvarinių papuošalų.

 Šaltiniai 

 Nuorodos 
 Vakarų baltų pilkapių kultūra aruodai.lt portale
 Archeologijos paminklai Kaliningrado srityje 

Kategorija:Europos bronzos amžiaus kultūros
Kategorija:Baltarusijos archeologinės kultūros
Kategorija:Lenkijos archeologinės kultūros
Kategorija:Lietuvos archeologinės kultūros
Kategorija:Prūsijos archeologija