Sakalininkystė

Sakalininkystė – medžioklė su plėšriaisiais paukščiais. Sakalininkai paprastai medžioklės metu pasitelkia sakalus, vanagus, kai kada erelius, suopius. 

2019 m. Lietuvoje buvo surengta pirmoji sakalininkystės šventė.

 Istorija 
Teigiama, kad sakalininkystė praktikuota dar senovės laikais, ir ši praktika nepriklausomai susiformavo keliuose Eurazijos regionuose. Aptikta XIII a. pr. m. e. datuojamų hetitų sukurtų stelų, vaizduojančių medžioklę sakalais.Falconry. Britannica Online Encyclopedia. Nuoroda tikrinta 2021-07-20. Tokios medžioklės vaizdai aptinkami ir VIII a. pr. m. e. asirų bareljefe Chorsabade. Panašiu metu Džou dinastijos Kinijos šaltiniai mini sakalininkystę Mongolijos stepėje. Vėliau, IV a., graikų šaltiniai mini šią praktiką tarp trakų"Aristotelian Corpus, On Marvelous Things Heard, 27.118". Archived from the original on 2020-10-29. Retrieved 2020-04-04..

Per pirmuosius penkis mūsų eros šimtmečius sakalininkystė jau buvo paplitusi Eurazijoje nuo Japonijos iki Europos. Išplitimui labai pasitarnavo tiurkų gentys, ją išplatinusios po visą Eurazijos stepę, sarmatai ir gotai, atnešę ją į Europą, ir semitai, išplatinę Arabijos pusiasalyje."The Asian Conference on the Social Sciences (ACSS)" (PDF). ACSS. Archived (PDF) from the original on 8 May 2016. Retrieved 29 October 2017. Europiečiai (keliautojai, pirkliai, kryžininkai) su sakalininkyste susipažino Artimuosiuose Rytuose. Grįždami jie parsigabeno sakalų, be to, su jais Europon atvyko ir sakalininkų.

Tarp VII ir XVII a. sakalininkystė buvo labai mėgstama tradicija Europoje, pietvakarių Azijoje, Didžiojoje Stepėje, Japonijoje. Daugumoje šalių tai buvo iš esmės diduomenės užsiėmimas, nes reikalavo daug laiko, lėšų ir vietos. Todėl tai buvo ir statuso simbolis. Tiesa, nomadiškose visuomenėse (Eurazijos stepėje, tarp bedinų) medžioklė su sakalais buvo naudojama išgyvenimui, kaip svarbus būdas gauti mėsosThesiger, W (1959), Arabian Sands, Penguin Books..

XVIII a. išpopuliarėjus šaunamiesiems ginklams, sakalininkystė ėmė menkti. JK ji atsigavo XX a. pradžioje kaip sporto forma, perduota į JAVA brief history of North American Falconry, NAFA, archived from the original on 2015-04-08.. Tuo metu kūrėsi svarbiausi sakalininkystės klubai.

 Medžioklė su sakalais kaip pasaulio paveldas 

Tūkstantmečių istoriją turinti medžioklės su sakalais tradicija daugybėje pasaulio šalių yra išsaugota iki mūsų dienų. Ji perduodama per įvairias sakalininkų bendruomenes, klubus, šeimos tradicijas. Dėl to UNESCO 2010 m. atkreipė dėmesį į tai, 11 šalių įregistruodama sakalininkystę kaip namaterialųjį pasaulio paveldą. Vėliau šalių sąrašas buvo pildomas. Po paskutinio papildymo 2021 m., sąraše yra 24 valstybėsFalconry, a living human heritage.

UNESCO vertina šią tradiciją kaip socialinę ir laisvalakio praktiką, kuri suteikia galimybę žmonėms leisti laiką gamtoje, kurti tamprius ryšius tarp žmonių ir paukščių, apsaugoti sakalus. Nors sakalininkystės tradicijos ir kontekstai pasaulyje yra labai skirtingi, viso pasaulio sakalininkai dalijasi bendra vertybių sistema, sakalų veisimo, treniravimo, priežiūros, gydymo patirtimis.

 Šaltiniai