Pabaltijo geležinkelis

Pabaltijo geležinkelis (; nuo 1971 m.  Pabaltijo Spalio Revoliucijos ordino geležinkelis, ) – geležinkelių bendrovė, 1963–1991 m. veikusi Lietuvos SSR, Latvijos SSR, Estijos SSR ir Rusijos SFSR (Kaliningrado sritis) teritorijose. Valdyba veikė Rygoje, N. Gogolio g. 3 (dabar Emīlijas Benjamiņas iela 3).Здание бывшего управления Риго-Орловской железной дороги. Russkije.lv (tikrinta 2025-03-31). Bendrovės prižiūrimų geležinkelių ribos nevisiškai sutapo su SSRS administracinių vienetų ribomis, todėl Pabaltijo geležinkeliui priklausė ir trumpi ruožai Baltarusijos SSR bei Rusijos SFSR Pskovo srityje. Kita vertus, keli trumpi Lietuvoje ir Latvijoje esančių geležinkelių ruožai priklausė Baltarusijos bei Spalio geležinkeliams.

Bendras geležinkelių ilgis siekė 9000 km, iš jų 596 km elektrifikuoti, 211 km siaurieji geležinkeliai.

 Istorija 

1953 m. gegužės 15 d. SSRS Susisiekimo kelių ministerijos įsakymu sujungus Estijos, Latvijos ir Lietuvos geležinkelius buvo įkurtas Baltijos geležinkelis,Постановление Совета Министров СССР No. 1263 от 14 мая 1953 г., Приказ МПС No. 80/Ц от 15 мая 1953 г. bet 1956 m. balandžio 26 d. išformuotas,Приказ МПС No. 40Ц от 26 апреля 1956 г. vėl paliekant respublikinius geležinkelius. 1963 m. vasario 16 d. pagal SSRS Ministrų Tarybos nutarimą Nr. 174, išleistą 1963 m. vasario 14 d.,Постановление Совета Министров СССР № 174 от 14.02.1963 г., Приказ МПС No. 12Ц от 16.02.1963 г. įkurtas Pabaltijo geležinkelis, apjungiantis Lietuvos, Latvijos ir Estijos SSR geležinkelius. 1971 m. geležinkeliui suteiktas Spalio Revoliucijos ordinas,Прибалтийская железная дорога. Booksite.ru (tikrinbta 2025-03-31). nors kai kur nurodoma, kad 1973 m.Прибалтийская железная дорога. Allrailways.ru (tikrinta 2013-08-11).

Iki 1980 m. buvo elektrifikuota nemažai priemiesčio ruožų: Ryga–Tukumas, Ryga–Saulkrastai, Ryga–Aizkrauklė, Ryga–Jelgava, Talinas–Paldiskis, Keila–Vazalema, Talinas–Kehra, Vilnius–Kaunas, Lentvaris–Trakai, žiedinis maršrutas Karaliaučius–Krantas–Rūsiai–Karaliaučius. 1981 m. nutiesus ruožą Rūjiena–Meizakiula, buvo atidarytas tiesioginis susisiekimas linijoje Talinas–Pernu–Ryga. 1983 m. maršrutais važinėjo tolimųjų reisų traukiniai „Latvija“ (Латвия), „Jūrmala“ (Юрмала), „Estija“ (Эстония), „Lietuva“ (Литва), „Gintaras“ (Янтарь), „Žuvėdra“ (Чайка) ir kt., jie važinėjo kaip firminiai keleiviniai traukiniai.

Ribojosi su Spalio geležinkeliu, Baltarusijos geležinkeliu ir Lenkijos geležinkeliu. Pabaltijo geležinkelis nustojo gyvuoti 1992 m. sausio 1 d., iki tol jam priklausiusios geležinkelio linijos perduotos naujoms valstybėms – Lietuvai, Latvijai, Estijai ir Rusijai.

 Struktūra 

Pabaltijo geležinkeliai ribojosi su Spalio geležinkeliu (), Baltarusijos ir Lenkijos Liaudies Respublikos geležinkeliais. 1990 m. duomenimis, Pabaltijo geležinkelis jungė 9000 km eksploatuojamų kelių, iš kurių 596,4 km buvo elektrifikuoti, 211 km – siaurieji geležinkeliai (750 mm vėžės). Į geležinkelio sudėtį įėjo 7 apygardos:
 Rygos apygarda,
 Daugpilio apygarda,
 Jelgavos apygarda,
 Estijos apygarda,
 Vilniaus apygarda,
 Šiaulių apygarda,
 Kaliningrado apygarda.

1986 m. šiame geležinkelyje pradėjo veikti geležinkelio keltų linija Klaipėda–Mukranas.Прибалтийская железная дорога. Rzda.ru (tikrinta 2025-02-28). Geležinkelis aptarnavo 5 neužšąlančius jūrų prekybos uostus, 6 žvejybos uostus, 2 naftos perpylimo bazes. Eksporto ir importo kroviniai buvo formuojami šalia uostų buvusiose stotyse Rygoje, Ventspilyje, Taline, Karaliaučiuje, Klaipėdoje (Draugystės geležinkelio stotyje).

 Šaltiniai 

 Nuorodos 
 Pabaltijo geležinkelio schema
 Lietuvos geležinkelio istorija 
 Baltijos geležinkelis 
 Pabaltijo geležinkelis
 Pabaltijo geležinkelio valdybos pastatas Rygoje, Gogolio g. 3

Kategorija:Baltarusijos geležinkelių transportas
Kategorija:Estijos geležinkelių transportas
Kategorija:Latvijos geležinkelių transportas
Kategorija:Lietuvos geležinkelių įmonės
Kategorija:Rusijos geležinkelių įmonės
Kategorija:Lietuvos transporto istorija
Kategorija:TSRS geležinkeliai