Sokolai (Mazovijos Vysokis)

Istorija

Kaimas įkurtas XIV a. amžiuje. Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose kaimas paminėtas 1446 metais. 1471 m. įkurta Sokolų Marijos Dangun Žengimo parapija. XVI a. kaime apsigyveno pirmieji žydai. Iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1659 m. gyvenvietė gavo teisę rengti turgus. XVIII a. įkurtos Sokolų Senosios žydų kapinės. 1758 m. pastatyta kapinių bažnyčia. 1765 m. kaime gyveno 165 žydai. XIX a. įkurtos Sokolų Naujosios žydų kapinės. 1827 m. gyvenvietei suteiktos miesto teisės, kurios buvo panaikintos 1867 metais. 1830 m. pastatyta klebonija. 1858 m. kaime buvo 83 namai (80 medinių ir 3 mūriniai), 1518 gyventojų, iš kurių 1380 žydai. XIX a. pabaigoje kaime buvo 94 namai ir 1909 gyventojai. 1893 m. lapkričio 27 d. per miestą nutiesta Lapių-Ostrolenkos geležinkelio linija. 1898 m. pastatyta gaisrinė. 1906-1912 m. pastatyta Sokolų Marijos Dangun Žengimo bažnyčia. 1911 m. iš 4,125 kaimo gyventojų, 3,679 buvo žydai. 1915 m. gyvenvietė vėl gavo miesto statusą. 1916 m. kaime vikaru dirbo kunigas Vaclovas Budrevičius. 1919 m. 70 % kaimo gyventojų sudarė žydai ir 30 % lenkai. Po I pasaulinio karo nemažai žydų pasitraukė į Palestinos regioną. 1921 m. mieste buvo 2,207 gyventojai, iš kurių 1,558 buvo žydai bei 50 % miesto gyventojų buvo beraščiai. Per II pasaulinį karą buvo nužudyti 900 kaimo žydų. 1950 m. panaikintas miesto statusas.

Gyventojai

Kaimo gyventojų skaičiaus raida nuo 1807 metų:

Geležinkelio ruožas

Literatūra

 J. Gwardiak, Zarys dziejów Sokół do 1939 r., w: Miasta i miasteczka w regionie łomżyńskim w XIX i XX wieku, po red. A. Dobrońskiego, Łomża 2003, ISBN 83-86175-22-2, s. 147-157.
 A. Połujański, Wędrówki po Gubernji Augustowskiej w celu naukowym odbyte. Warszawa 1859 r. s. 188.

Nuorodos

 Kaimo tinklalapis (lenk.).

Kategorija:Sokolų valsčius