Viskiautai

Viskiautai (, nuo 1945 m. , nuo 1946 m. Mochovojė, ) – gyvenvietė Rusijoje, Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Zelenogradsko rajone, nuo 2006 m. gruodžio 28 d. Kovrovo kaimo gyvenvietės kaimas 4 km į pietus nuo Zelenogradsko.

 Istorija 

Sembos žemės kaimo pavadinimas Visakjautē prūsiškos kilmės. 1383 m. minimas Wissecawten. 1865 m. prie kaimo rastas IX–XI a. apie 500 pilkapių kapinynas, siejamas su skandinavų pirkliais ir kariais bei Kaupo miestu, prūsų įkurtu apie 800 m., per kurį ėjo Gintaro kelias į Veneciją. Nuo 1979 m. kapinyną tyrinėjo Vladimiras Kulakovas, Baltijos ekspedicija, vėliau ir vokiečių archeologai.Archeologiniai tyrimai Wiskiauten / Mohovoe  В. И. Кулаков, О. В. Иов. Наконечники ножен меча из кургана 174 могильника Кауп и с городища Франополь

Danų kronikininkas Saksas Gramatikas rašo, kad karaliaus Haraldo, praminto Mėlynadančiu, sūnus Hakonas užpuolė sembus. Kai jis pamatė, jog jo kariai nusilpo mirtiname mūšyje, liepęs ištraukti į sausumą ir sudeginti laivus, taip užkirtęs kelią pasitraukimui. Mūšis buvo pergalingas. Danai apsigyveno Semboje, vedė kritusių prūsų moteris ir gyveno kartu su buvusiais priešais. Vėliau jis mini, kad 1016 m. Danijos karaliaus Sveno I Šakiabarzdžio sūnus Knutas II Didysis suruošė žygį prieš Sembą, nes Semboje įsikūrę danų palikuonys, kurie Prūsijoje gelbėjosi nuo Šiaurės krikščioniškų karalių baudžiančių kardų, po Hakono Sigurdarsono mirties ėmė puldinėti Daniją. Kaupo miestas po šio žygio nebeatsigavo.

Viskiautai 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Žuvininkų apskrities, nuo 1939 m. kovo 27 d. Sembos apskrities Vozgavos dvaro kaimas.Viskiautai GenWiki 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kranco rajono, vėliau Zelenogradsko rajono kaimas, 1947 m. – 2006 m. Višniovojės apylinkės kaimas.

|}

 Šaltiniai 

 Nuorodos 
 Grasilda Blažiene: Hydronymia Europaea, Sonderband II, Die baltischen Ortsnamen. Wolfgang Schmid Hrsg., Steiner Verlag Stuttgart 2000.
 G. Gerullis: Die altpreußischen Ortsnamen. Berlin, Leipzig 1922.
 Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
 Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
 Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.

Kategorija:Zelenogradsko rajono gyvenvietės
Kategorija:Žuvininkų apskrities gyvenvietės