Torava

Torava (arba Toruva, Tarava, Taruva; , nuo 1938 m. Ernsthof, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. Vladimirovas, ) – gyvenvietė Kaliningrado srities pietinėje dalyje, Bagrationovsko rajone, 14 km į pietus nuo Karaliaučiaus. Nuo 2008 m. birželio 30 d. Nivenskojės kaimo gyvenvietės kaimas. Šio miestelio vardu pavadintas S. Dacho kūrinys ir skulptūra Klaipėdoje „Taravos Anikė“ – tai šios herojės tėviškė.

 Istorija 

Notangos žemės kaimo pavadinimas Tōravs prūsiškos kilmės. Įkurtas Prėskingės upės (, ) krante buvusios senos prūsų gyvenvietės Toraw vietoje 1315 m. kaip Vokiečių ordino atraminis punktas. XIX–XX a. buvo bažnytkaimis ir dvaras, valsčiaus centras.

1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Prūsų Ylavos apskrities kaimas,  nuo 1874 m. Gesavos valsčiaus, nuo 1930 m. gegužės 28 d. Vitenbergo valsčiaus kaimas.Rolf Jehke, Amtsbezirk Jesau/Wittenberg 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kroicburgo rajono (), vėliau Bagrationovsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Vladimirovo apylinkės (Владимировский cовет) centras. 1993 m. prijungta Krasnopartizanskojė.

1945 m. miestelis buvo visiškai sugriautas, kai kurie griuvėsiai stovi iki šiol, tarp jų ir garsioji bažnyčia.

|}

 Parapija 

Pirmoji medinė bažnyčia pastatyta apie 1320 m. 1430 m. pastatyta gotikinė bažnyčia, kurioje 1637 m. tuokėsi pastorius Johanas Patricijus ir vietinio pastoriaus dukra Anchen Martina Neander. Vestuvėms pakviestas Klaipėdos poetas Simonas Dachas vestuvinei dovanai parašė eilėraštį „Taravos Anikė“ (), tapusį vokiečių liaudies daina ir išgarsinusį miestelį. Teatro aikštėje Klaipėdoje pastatyta Taravos Anikės skulptūra − paminklas Simonui Dachui.

1910 m. bažnyčioje kilo gaisras, bet 1911–1918 m. ji restauruota. Parapijai priklausė Bajorai, Brakseinsvaldė, Luizenhofas, Pakeruva, Vikboldas, Vitenbergas. Evangelikų parapijoje dirbo:

 Christoph Stanislaus, 1541/1579
 Martin Neander, iki 1629
 Jacob Gabius, 1629–1642
 Michael Neresius, 1643–1656
 Christoph Gebuhr, 1656–1693
 Anton Pfeiffer, 1694–1738
 Johann Heinrich Soosten, 1739–1758
 Carl Arndt, 1759–1770
 Georg Ernst Sigismund Hennig, 1770–1775
 Andreas Alexander Tolkemit, 1776–1789
 Johann Gottlieb Weiß, 1790–1798
 Johann George Chr. Fr. Hermes, 1797–1832
 Erdenhard J. R. Harder, 1833–1835
 Louis Gustav A. Ellinger, 1836–1881
 Eduard Werner Schmidt, 1881–1889
 Otto Eugen Bierfreund, 1889–1921
 Anton Cäsar Doskocil, 1921–1932
 Willy Rosenfeld, 1932–1945
</div>

 Gyventojai 

 Apylinkė 

Vladimirovo apylinkės teritorijoje buvo šios gyvenvietės:Zipplies, Helmut: Ortsnamenänderungen in Ostpreußen. Eine Sammlung nach dem Gebietsstand vom 31.12.1937 Selbstverlag des Vereins, Hamburg, 1983.Vladimirovo apylinkė GenWiki

Dabartinis pavadinimasRusiškaiVokiškaiLietuviškaiBuvusių kaimų koordinatėsGusevasГусевоGroß ParkDidysis Parkas JasnojėЯсноеPackerauPakeruvaKrasnopartizanskojėКраснопартизанскоеErnsthof-LineinojėЛинейноеBögenBogenasLineinojėЛинейноеArweidenArvaidaiMaiskojėМайскоеGroß Bajohren, nuo 1938 m. BaiersfeldeBajoraiMaiskojėМайскоеPackerauPakeruvaOktiabrskojėОктябрьскоеDopsattel-OstrovnojėОстровноеLiepnickenLiepininkaiPobedaПобедаStruweStruvėZarečnojėЗаречноеRamsenRamsiai

 Šaltiniai 

 Nuorodos 
 Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
 Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
 Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.

Kategorija:Ylavos apskrities gyvenvietės
Kategorija:Bagrationovsko rajono gyvenvietės