Kėkštai (Novinkos)

Kėkštai, ŽemaitkiemiaiKėkštai, 2, Mažosios Lietuvos enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2020-07-02.Žemaitkiemiai, 3, Mažosios Lietuvos enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2020-07-02. (, nuo 1938 m. birželio 6 d. Michelfelde, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. Novinkos, ) – gyvenvietė Mažojoje Lietuvoje, Kaliningrado srities rytinėje dalyje, Krasnoznamensko rajone, 14 km į vakarus nuo Pilkalnio, 24 km į pietvakarius nuo Lazdynų, prie Kusupės ir Draugupės, nuo 2008 m. birželio 30 d. Vesnovo kaimo gyvenvietės kaimas.

 Istorija 
dešinėje|miniatiūra|260px|Kėkštų kaimo bendruomenė 1936 m.

Minimi nuo XVI a. Vietovė įvardyta Samaidtkehmen, Sameitken, Schameitken, Szameitkehmen, arba Keckstupenen, Kekstkem, Kekstey, Keckstekemen, Keckstkeimen.Dietrich Lange, Geographisches Ortsregister Ostpreußen (2005): Michelfelde (vok.). Nuoroda tikrinta 2020-07-02. Po 1709–1711 m. maro pasikeitė dauguma kaimo gyventojų: 1736 m. Kėkštuose gyveno 6 zalcburgiečių, 6 vokiečių ir tik 2 lietuvių šeimos.Dr. Max Beheim-Schwarzbach, Friedrich Wilhelm's I. Colonisationswerk in Lithauen, p. 276. Hartungsche Verlags-Druckerei, Königsberg 1879 (vok.) 1785 m. buvo karališkasis valstiečių kaimas su vėjo malūnu ir 17 ugniakurų,Johann Friedrich Goldbeck, Volständige Topographie des Königreichs Preussen, Volständige Topographie vom Litthauischen Kammer=Departement, p. 73. Karaliaučius ir Leipcigas, 1785 (vok.). 1821 m. – mišrusis kaimas su vėjo malūnu ir 117 gyventojų.Alexander A. Mützell, Leopold Krug, Neues topographisch-statistisch-geographisches Wörterbuch des preussischen Staats, T.2 (G – Ko), p. 364. Kümmel, Halle, 1821 (vok.) 1854 m. Kėkštuose buvo vėjo malūnas, 24 gyvenamieji pastatai ir 172 gyventojai. Eduard Messow, Topographisch-statistisches Handbuch des Preussischen Staats, T.1 (A – K), p. 396. Baensch, Magdeburgas, 1854 (vok.) 1723–1818 m. priklausė Įsruties apskrities Brakupėnų domenų valsčiui, 1818–1945 m. – Pilkalnio apskričiai, buvo 1874 m. įsteigto Spulių valsčiaus kaimas. Tikintieji priklausė Kusų evangelikų liuteronų parapijai. 1905 m. kaime buvo 27 gyvenamieji namai ir 181 gyventojas (iš jų 3 lietuviai). Tarpukariu kaime buvo mokykla, vėjo malūnas. Kaimo šiauriniu pakraščiu tekėjo Kusupė, pietvakariniu – Draugupė.

Antrojo pasaulinio karo pabaigoje, artėjant frontui, gyventojai evakuoti į Vokietijos gilumą, vietinių gyventojų nebeliko. Po karo atkelta kolonistų iš Sovietų Sąjungos.

|}

 Gyventojai 

 Šaltiniai 

 Nuorodos 
 Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
 Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.

Kategorija:Pilkalnio apskrities gyvenvietės
Kategorija:Krasnoznamensko rajono gyvenvietės