Novogrudas

Istorija 

Nuo IX a. iki XII a. šalia miesto esančioje Narevo ir Pisos upių santakoje stovėjo nedidelė tvirtovė. XIII a. buvo pastatyta nauja tvirtovė ant šiek tiek toliau esančios kalvos, kur dabar ir yra įsikūręs miestas. Kazimiero III Didžiojo valdymo laikais buvo pastatyta nauja mūrinė pilis. Pirmą kartą miestas rašytiniuose šaltiniuose paminėtas 1355 m. gruodžio 27 dieną. 1409 m. mieste įkurta Novogrudo Mergelės Marijos Gimimo parapija. 1427 m. gyvenvietei suteiktos miesto teises, kurias jai suteikė Mazovijos kunigaikštis Janušas I Senasis. Tuo pačiu XV a. miestui suteiktas ir Novogrudo miesto herbas.

Per 1794 m. sukilimą mieste vyko įnirtingos kovos tarp sukilėlių ir Rusijos kariuomenės. Per 1831 m. sukilimą sukilėliai užpuolė mieste įsikūrusios Rusijos kariuomenės kareivines ir įvyko Novogrudo mūšis. Rusijos imperijos laikais 1869 m. miesto teisės buvo atimtos, bet tarpukariu sugrąžintos. Prieš Abiejų tautų respublikos padalijimą mieste dirbdavo šatelenas, o pats miestas buvo vienas iš svarbiausių Mazovijos miestų.

1915 m. balandžio 1 d. atidaryta Novogrudo geležinkelio stotis. 1937 m. mieste gyveno 260 ūkininkų, 60 pirklių, 15 dailidžių, 17 batsiuvių ir 6 malūnininkai, mieste buvo 34 parduotuvės. 1927 m. birželio 19 d. mieste buvo įkurtas Etnografinis Kurpių muziejus. Iki II pasaulinio karo mieste veikė Novogrudo miesto žydų kapinės. II pasaulinio karo pradžioje, įsiveržimo į Lenkiją metu, tarp Lenkijos ir Vokietijos kariuomenių įvyko Novogrudo mūšis. Per karą miestas buvo stipriai sugriautas. 

 Galerija 

Nuorodos

 Miesto tinklalapis (lenk.) 
 Aprašymas apie miestą Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografiniame žodyne, Tom VII (Netrebka – Perepiat) z 1886 m. (lenk.)

Literatūra
 Mała Encyklopedia Wojskowa, Wydawnictwo Ministerstwa Obrony Narodowej, Warszawa 1967, Wydanie I, Tom 2
 A. K. Kunert, Z. Walkowski, Kronika kampanii wrześniowej 1939, Wydawnictwo Edipresse Polska, Warszawa 2005, ISBN 83-60160-99-6, s. 47.