Gyverlaukiai

Gyverlaukiai (, nuo 1938 m. Hirschflur, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. Nikolskojė, ) – gyvenvietė Kaliningrado srities šiaurės rytinėje dalyje, Krasnoznamensko rajone, 17 km į šiaurės vakarus nuo Lazdynų, 15 km į pietryčius nuo Ragainės, prie Šešupės.

 Istorija 
dešinėje|miniatiūra|260px|Gyverlaukių kaimo bendruomenė 1934/1936 m.

1510 m. miškuose į rytus nuo Ragainės minima Giwerlaugk vietovė, kurią Ragainės komtūras Hansas fon Lėbenas (Hans von Löben) paskyrė dviem lietuvių naujakuriams, neseniai įsikūrusiems Lenkuose (Lenken).Paul Karge, Die Litauerfrage in Altpreußen. Memeler Dampfboot, Nr. 23, Oldenburg, 1968-12-5, p. 311. Nuoroda tikrinta 2024-09-30. 1785 m. Gyverlaukiai buvo Ragainės Sendvario domenų valsčiaus karališkasis valstiečių kaimas su 19 ugniakurų (gyvenamųjų pastatų),Johann Friedrich Goldbeck, Volständige Topographie des Königreichs Preussen, Volständige Topographie vom Litthauischen Kammer=Departement, p. 41. Karaliaučius ir Leipcigas, 1785. Nuoroda tikrinta 2024-09-30. 1821 m. – Leskaminio valsčiaus valstiečių kaimas su 130 gyventojų,Alexander A. Mützell, Leopold Krug, Neues topographisch-statistisch-geographisches Wörterbuch des preussischen Staats, T. 2 (G–Ko), p. 34. Kümmel, Halle, 1821. Nuoroda tikrinta 2024-09-30. 1846 m. – 30 sodybų kaimas su 295 gyventojais.Eduard Messow, Topographisch-statistisches Handbuch des Preussischen Staats, T. 1 (A–K), p. 233. Baensch, Magdeburgas, 1846. Nuoroda tikrinta 2024-09-30. 1871 m. kaime minima 31 sodyba ir 258 gyventojai; be to, kaimui priklausė dar dvi sodybų grupės: Kalnio (Kalnų,Emilijus Kraštinaitis, Mažoji Lietuva, kokia ji buvo paskutiniuoju laiku. Lietuvininkų žodis, Kaunas: 1995 m., p. 578. Nuoroda tikrinta 2024-10-01. 12 sodybų, 109 gyv.) ir Birkalnio (16 sodybų ir 138 gyventojai).Die Gemeinden und Gutsbezirke des Preussischen Staates und ihre Bevölkerung. 1, Die Gemeinden und Gutsbezirke der Provinz Preussen und ihre Bevölkerung, p. 218. Berlin : Verl. d. Königl. Statist. Bureaus, 1874 m. Nuoroda tikrinta 2024-10-01. 1885 m. Kalnis kaip atskira kaimo dalis nebeminima, Birkalnis minimas ir rodomas žemėlapiuose iki pat Antrojo pasaulinio karo.

1818 m. po administracinių reformų Gyverlaukiai priskirti Ragainės apskričiai, nuo 1922 m. – Tilžės-Ragainės apskričiai. 1874 m. pateko į apskrityje suformuotą Galbrasčių valsčių, 1909–1945 m. buvo Raudžių valsčiaus sudėtyje.Amtsbezirk Sandkirchen, Territoriale Veränderungen in Deutschland und deutsch verwalteten Gebieten 1874–1945. Nuoroda tikrinta 2024-09-30. Tikintieji iki 1898 m. priklausė Viešvilės, vėliau – Didžiųjų Lenkininkų evangelikų liuteronų parapijai. 1905 m. Gyverlaukiuose buvo 81 gyvenamasis namas, gyveno 518 žmonių, iš jų 233 lietuviai (45,0 %); kaimas valdė 527 ha žemės.Gemeindelexikon für das Königreich Preußen, Heft I, Provinz Ostpreußen, p. 250, 251. Verlag des Königlichen Statistischen Landesamts, Berlin SW, 1907. 

XX a. pradžioje Gyvertlaukiai užėmė plotą tarp Šešupės (pietryčiuose) ir Trapėnų girios (šiaurės rytuose); kaimo sodybos grupėmis ir viensėdžiais driekėsi apie 5 km paupiu, kelios sodybos stovėjo kitame upės krante. Apie 60 šeimų vertėsi žemės ūkiu. Du ūkiai buvo didesni, kiti turėjo mažiau nei 25 ha žemės. Nemažai gyventojų papildomas pajamas užsidirbdavo Trapėnų girininkijoje, miško ruošos darbuose. Kaimo laukus ir daržus dažnai nusiaubdavo laukinių gyvulių bandos, kartais sunaikindamos visą derlių.Giewerlauken, Informationszentrum Ostpreußen. Nuoroda tikrinta 2024-09-30. Veikė pradinė mokykla, svečių namai.Hirschflur, Bildarchiv Ostpreußen. Nuoroda tikrinta 2024-09-28. Per Šešupę buvo nutiestas medinis tiltas, kurį kiekvieną rudenį išardydavo dėl potvynių grėsmės. Vėliau tiltas pakeistas keltu.

1944 m. spalio 12 d., artėjant frontui, kaimo gyventojams liepta palikti namus ir trauktis į Šalmėjaus (Schalmey) bažnytkaimį Braunsbergo apskrityje. Šalmėjuje pabėgėliai išbuvo iki 1945 m. vasario, kai turėjo trauktis giliau į Vokietiją.Iš Emil Schigat atsiminimų. Ernst Hofer, „Am Memelstrom und Ostfluß”. Düsseldorf, 1967. Po karo į ištuštėjusį kaimą atkelta kolonistų iš Sovietų Sąjungos. Dauguma senųjų sodybų apleista, iki XXI a. pradžios liko tik kelios. 1946–1947 m. kaimas priklausė Pilkalnio, vėliau – Krasnoznamensko rajonui; 1947–2008 m. buvo Timofejevo apylinkėje, 2008–2015 m. – Aleksejevkos kaimo gyvenvietėje.

Gyverlaukių apylinkėse, Šešupės kranto antrojoje terasoje žinomos keturios akmens amžiaus gyvenvietės. Vieną jų apie 1975 m. tyrinėjo archeologas Vladimiras Timofejevas (rasta titnago dirbinių).Valdemaras Šimėnas, Gyverlaukių gyvenvietės, Mažosios Lietuvos enciklopedija, 2000. Nuoroda tikrinta 2024-09-30.

 Gyventojai 

 Šaltiniai 

 Nuorodos 
 Gyverlaukiai, GenWiki

Kategorija:Krasnoznamensko rajono gyvenvietės
Kategorija:Ragainės apskrities gyvenvietės