Pjombinas

Pjombinas () – miestas Italijoje, Toskanoje, Livorno provincijoje. Jis yra priešais Elbos salą, tarp Tirėnų ir Ligūrijos jūrų.

 Istorija 

Senovėje netoli buvo etruskų miestas Populonija, dabar tai viena iš Pjombino savivaldybės dalių (frazione), Beveik aišku, kad miesto pavadinimas kilo nuo Populino („Mažoji Populonija“). Taip pabėgėliai pavadino mažą kaimelį, kai graikų piratai užpuolė Populoniją IX a. pr. m. e. Taip pat gali būti, kad miestas įkurtas valdant ostgotams.

1022 m. netoli įkurtas San Džiustiano vienuolynas, padidindamas žvejų ir darbininkų veiklą. 1115 m. miestą užėmė Pizos respublika, Pjombinas tapo jos antru pagal svarbą respublikos uostų, miestą valdė kapitonas (Capitano). Vykstant grumtynėms tarp Pizos ir Genujos XII-XIII a. Pjombinas buvo kelis kartus nusiaubtas.

Pjombino pilis priklausė Pizai kol Gerardo Appiani atidavė Pizą Milano Viskončių šeimai, o pats sukūrė nepriklausomą valstybę, kuri apėmė Pjombiną ir Tirėnų salas. Jo šeima ją valdė iki 1634 m. Rinaldo Orsinis vedė Kateriną Apiani 1445 m. ir tapo miesto valdovu. 1501-1503 m. kunigaikštystę valdė Cezaris Bordžija. 1509 m. Apianiai tapo Pjombino princais Šventojoje Romos imperijoje.

PO to, kai Cosimo I de' Medici užėmė miestą kare su Siena, 1553 ir 1555 m. osmanų-prancūzų laivynas nesėkmingai užpuolė Pjombiną. 1557 m. taikos sutartis į valdžią grąžino Apianius, bet Portoferajas atiteko Toskanos didžiajai kunigaiktystei, o Orbetelas - ispanams. Šventosios Romos Imperatorius Rudolfas II 1594 m. sukūrė Pjombino kunigaikštystę, pirmuoju jos princu tapo Alessandro Appiani d'Aragona. Napoleonas panaikino kunigaikštystę 1801 m., Pjombinas atiteko Etrurijai. 1809 m. jis atiteko Napoleono sesei Elizai Bakioči.

Po Vienos kongreso Pjombinas buvo prijungtas prie Toskanos didžiosios kunigaikštystės, o 1860 m. miestas tapo Italijos karalystės dalimi.

Per Antrąjį pasaulinį karą Pjombinas keletą dienų priešinosi vokiečių invazijai iš jūros. Už tai prezidentas Carlo Azeglio Ciampi apdovanojo miestą auksiniu medaliu už karinę drąsą.

 Gyventojai 

 Metai  Gyv. skaičius  1861  2 905  1871  3 625  1881  4 058  1901  7 668  1911  18 649 1921  23 541 1931  25 981 1936  27 548 1951  32 336 1961  35 940 1971  39 654 1981  39 401 1991  36 774 2001  33 925 2004  34 369 2010  35 075

 Galerija 

Kategorija:Toskanos miestai