Merarchas

Merarchas (, iš  'dalis, skyrius; divizija' +  'valdyti, vadovauti') – Bizantijos karinis laipsnis, apytiksliai atitinkąs divizijos generolą.

 Istorija 
Žodis merarchēs pirmą kartą užfiksuotas VI a. antroje pusėje veikale Stratēgikon (šis karo žinynas priskiriamas Bizantijos imperatoriui Maurikijui, valdžiusiam 582–602 m.). Istorikas Warren Treadgold teigė, kad šis laipsnis ir atitinkami kariniai junginiai jau egzistavo imperatoriaus Zenono, valdžiusio 474–499 m., laikais.Treadgold 1995, pp. 94–96. Stratēgikon laikais lauko armiją (kuria vadovaudavo strategas) paprastai sudarydavo trys merai (kiekviename po 5-7 tūkstančius karių).Haldon 1990, p. 249.Treadgold 1995, pp. 95–96. Kiekvieną merą sudarydavo kelios moiros, kurioms vadovaudavo duksai (doux) ir kurias sudarydavo keletas tagmų ar bandų.Bury 1911, p. 42.Kazhdan 1991, pp. 659, 1343.

Šis skirstymas išliko ir vėlyvosios Bizantijos armijoje, nors jau VIII a. terminas merarchēs imtas vartoti rečiau, vietoj vis dažniau vartotas turmarchas (). Merus tiek specialiojoje, tiek bendrinėje kalboje vis dažniau imta vadinti turmomis ( 'spiečius'). Terminų μέρος ir turma tapatumą paliudija ir imperatoriaus Leono VI Išminčiaus, valdžiusio 886–912 m., veikalas „Taktika“.Kazhdan 1991, p. 1343.Bury 1911, p. 41.
Turmos tuo metu buvo stambūs teritoriniai vienetai ir provincijų armijos korpusų temų () taktiniai daliniai. Kiekvieną temą, vadovaujamą stratego, paprastai sudarydavo trys turmos, o šias savo ruožtu sudarydavo drungai (senesniųjų moirų analogai), o pastaruosius – bandos.Bury 1911, pp. 41–42.
Skirtingose temose bandų dydžiai buvo skirtingi, skyrėsi ir bandų skaičius meruose. Todėl ir karių skaičius meruose/turmose svyravo nuo 1000 iki 5000.Treadgold 1995, p. 97.

Kartais (pvz., Filotėjaus „Kletorologione“) merarchus (merarchēs, kartais rašyta meriarchēs ()) skyrė nuo kitų turmarchų. Mokslininkas John B. Bury iškėlė mintį, kad IX–X a. merarchas buvo ypatinga pareigybė, kad merarchai buvo turmarchai, priskirti temų strategams kaip adjutantai ir padėjėjai, neturėję jų vadovaujamos teritorijos. Tuo jie skyrėsi nuo likusių dviejų „reguliariųjų“ turmarchų, kurie vadovavo savo turmoms.
Atradus Knoso merarcho antspaudą paaiškėjo, kad jie galėjo turėti priskirtas teritorijas, todėl Aleksandras Každanas savo knygoje „Oxford Dictionary of Byzantium“ atmetė Bury hipotezę. Karo istorikas Džonas heldonas (John Haldon) knygoje „Three Treatises on Imperial Military Expeditions“ praktiškai palaikė Bury, minėdamas merarchus kaip vadus turmų, kuriose buvo temų štabai. Pagal Heldoną tai paaiškino faktiškai žemesnį merarchų rangą lyginant su likusiais turmarchais, kadangi merarchai buvo ne savarankiški vadai, o strategų štabų nariai.Haldon 1990, pp. 249–250.

 Merarchai dabartinėje Graikijoje 
Terminas merarchas vartojamas dabartinėje Graikijos armijoje. Merarchas () yra divizijos vado pareigos, nepriklausomai nuo jo turimo karinio laipsnio. Atitinkamai divizija vadinama ).

 Išnašos 

 Šaltiniai 





Kategorija:Bizantijos kariuomenė
Kategorija:Kariniai laipsniai
Kategorija:Karinės pareigos