Beinikiemis (Dolgojė)

BeinikiemisVilius Pėteraitis, Pilkalnio apskrities gyvenvietės, Mažosios Lietuvos enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2021-10-16. (, nuo 1938 m. liepos 16 d. Beinicken, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. Dolgojė, ) – gyvenvietė Mažojoje Lietuvoje, Kaliningrado srities šiaurės rytinėje dalyje, Krasnoznamensko rajone, 4 km į šiaurės vakarus nuo Lazdynų, Šešupės dešiniajame krante, Užbalių girios pakraštyje. Nuo 2008 m. birželio 30 d. Aleksejevkos kaimo gyvenvietės kaimas.

 Istorija 
dešinėje|miniatiūra|260px|Beinikiemio kaimo bendruomenė 1927 m.

Buvo seniausias Pilkalnio apskrities kaimas. Įkurtas 1486–1490 m. (Benigk), pirmąkart paminėtas 1515 m. 1540 m. Beinikiemyje buvo 15 činšininkų ūkių, išsidėsčiusių palei Šešupę didelėje teritorijoje, kurioje vėliau susikūrė Beinikiemio, Mažiuikių, Ermonaičių, Galvožių ir Šakių kaimai.Beinigkehmen, Ksp. Haselberg. Aus den Prästationstabellen (PT) des Domänenamtes Löbegallen und des Landkreises Pillkallen. Iš: Erwin Spehr, Die Domänenämter Uschpiaunen und Grumbkowkaiten. Dörfer, Güter und ihre Bewohner. 1723–1858. Hamburgas, 1995. ISBN 9783922953906. Vietovardis sietinas su prūsų-skalvių didiko Beinikio pavarde, kuris, pasak legendos, prieš atsikraustant Vokiečių ordinui gyveno netoli būsimo kaimo, kitame Šešupės krante esančio piliakalnio viršūnėje.Dolgoe – Beinigkehmen/Beinicken , Ostpreußen.net. Nuoroda tikrinta 2021-10-16. 1785 m. Beinikiemis buvo karališkųjų valstiečių kaimas su 10 ugniakurų (gyvenamųjų pastatų),Johann Friedrich Goldbeck, Volständige Topographie des Königreichs Preussen, Volständige Topographie vom Litthauischen Kammer=Departement, p. 8. Karaliaučius ir Leipcigas, 1785 (vok.). 1821 m. – kaimas su 36 gyventojais.Alexander A. Mützell, Leopold Krug, Neues topographisch-statistisch-geographisches Wörterbuch des preussischen Staats, T. 1 (A–F), p. 54. Kümmel, Halle, 1821 (vok.) 1854 m. Beinikiemyje buvo 14 gyvenamųjų pastatų ir 90 gyventojų.Eduard Messow, Topographisch-statistisches Handbuch des Preussischen Staats, T. 1 (A–K), p. 44. Baensch, Magdeburgas, 1854 (vok.)

Iki 1723 m. priklausė Ragainės valsčiaus šaltyšiaus administruojamai Lazdynų seniūnijai, 1723–1818 m. – Įsruties apskrities Liepgalio domenų valsčiui, 1818–1945 m. – Pilkalnio apskričiai, buvo 1874 m. įsteigto Juknaičių valsčiaus kaimas. Tikintieji priklausė Lazdynų evangelikų liuteronų parapijai. 1905 m. Beinikiemyje buvo 37 sodybos, 209 gyventojai, iš jų – 44 lietuviai (21 %).Gemeindelexikon für das Königreich Preußen, Heft I, Provinz Ostpreußen, p. 218, 219. Verlag des Königlichen Statistischen Landesamts, Berlin SW, 1907 (vok.).

Po Antrojo pasaulinio karo pasikeitė gyventojų sudėtis: senieji gyventojai vokiečiai ir suvokietėję lietuviai artėjant frontui pasitraukė į Vokietijos gilumą, vietoj jų atkelta kolonistų iš Sovietų Sąjungos. 1946–2008 m. buvo Timofejevo apylinkėje.

 Gyventojai 

 Šaltiniai 

Kategorija:Pilkalnio apskrities gyvenvietės
Kategorija:Krasnoznamensko rajono gyvenvietės