Alksnupėnai

AlksnupėnaiVilius Pėteraitis, Martynas Purvinas, Alksnupėnai, Mažosios Lietuvos enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2021-10-03. (, nuo 1938 m. birželio 6 d. Altsnappen, nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. Vysokojė, ) – gyvenvietė Mažojoje Lietuvoje, Kaliningrado srities šiaurės rytinėje dalyje, Krasnoznamensko rajone, 19 km į šiaurės rytus nuo Pilkalnio, 4 km į rytus nuo Lazdynų, prie Šešupės ir Alksnupės santakos.

Kaimas išsidėstęs kairiajame Šešupės krante, šalia Šešupės ir Alksnupės santakos. Pro kaimą teka dar du upeliai, Alksnupės intakai: Paurupė ir Balupė. Į rytus nuo kaimo plyti Vieškalnių giria, besidriekianti iki pasienio su Lietuva. Piečiau Alksnupėnų yra Šorelių giria su Šorelių Plynės pelkė. Kaimą kerta Lazdynų–Šilėnų plentas.

 Istorija 
dešinėje|miniatiūra|260px|Alksnupėnų kaimo bendruomenė 1936 m.

Buvo vienas senesnių kaimų Pilkalnio apskrityje. 1517 m. minimas Altensnappen kaimas Šešupės ir Alksnupės santakoje. 1580 m. minimi Alxnappen, Alxnupenen. XVIII a. pr. kaimas praplėstas kulmiškių valstiečių sodybomis.Alxnupöhnen, Ksp. Lasdehnen. Aus den Prästationstabellen (PT) des Domänenamtes Löbegallen und des Landkreises Pillkallen. Iš: Erwin Spehr, Die Domänenämter Uschpiaunen und Grumbkowkaiten. Dörfer, Güter und ihre Bewohner. 1723–1858. Hamburgas, 1995. ISBN 9783922953906. Po 1709–1711 m. maro į Alksnupėnus atkelta kolonistų: 1736 m. kaime gyveno 1 zalcburgiečių, 5 vokiečių ir 12 lietuvių šeimų.Dr. Max Beheim-Schwarzbach, Friedrich Wilhelm's I. Colonisationswerk in Lithauen, p. 297. Hartungsche Verlags-Druckerei, Königsberg 1879 (vok.) 1785 m. Alksnupėnai buvo mišrusis (kulmiškių ir baudžiauninkų) kaimas su 33 ugniakurais (gyvenamaisiais pastatais),Johann Friedrich Goldbeck, Volständige Topographie des Königreichs Preussen, Volständige Topographie vom Litthauischen Kammer=Departement, p. 3. Karaliaučius ir Leipcigas, 1785 (vok.). 1821 m. – kaimas su 154 gyventojais.Alexander A. Mützell, Leopold Krug, Neues topographisch-statistisch-geographisches Wörterbuch des preussischen Staats, T. 1 A–F), p. 21. Kümmel, Halle, 1821 (vok.) 1854 m. Alksnupėnuose buvo 43 gyvenamieji namai ir 370 gyventojų.Eduard Messow, Topographisch-statistisches Handbuch des Preussischen Staats, T. 1 (A–K), p. 13. Baensch, Magdeburgas, 1854 (vok.) Iki 1723 m. priklausė Ragainės valsčiaus šaltyšiaus administruojamai Lazdynų seniūnijai, 1723–1818 m. – Įsruties apskrities Liepgalio domenų valsčiui, 1818–1945 m. – Pilkalnio apskričiai, buvo 1874 m. įsteigto Alksnupėnų valsčiaus centras. Tikintieji priklausė Lazdynų evangelikų liuteronų parapijai.

1901 m. pro kaimą nutiestas Pilkalnio siaurasis geležinkelis, įrengta stotelė. Kaime veikė mokykla (mokytojas minimas nuo 1769 m.). 

Po Antrojo pasaulinio karo pasikeitė gyventojų sudėtis: senieji gyventojai vokiečiai ir suvokietėję lietuviai artėjant frontui pasitraukė į Vokietijos gilumą, vietoj jų atkelta kolonistų iš Sovietų Sąjungos. 1946–2008 m. buvo Pobedino apylinkėje, nuo 2008 m. – Dobrovolsko kaimo gyvenvietėje.

 Gyventojai 

 Šaltiniai 

Kategorija:Pilkalnio apskrities gyvenvietės
Kategorija:Krasnoznamensko rajono gyvenvietės