Liepojos geležinkelio stotis

Liepojos geležinkelio stotis () – didžiausia geležinkelio stotis Kuržemės regione Latvijoje, Liepojoje. Linijos Jelgava–Liepoja galinė stotis. Daugiausia aptarnauja krovininius traukinius (Liepojos uostą), dukart per savaitę vyksta keleiviniai traukiniai į Rygą (2020 m. duomenimis).Vilcienu satiksme, Liepājas pašvaldības administrācija. Nuoroda tikrinta 2020-11-21. Stoties pastatas – vienas seniausių Latvijoje, jame įsikūrusi ir Liepojos autobusų stotis.Sandris Metuzāls, Staciju stāsti. Ko vēsta Latvijas interesantākās dzelzceļa stacijas, Jauns.lv, 2018-08-03. Nuoroda tikrinta 2020-11-21.

 Istorija 

Stotis pagal architekto P. M. Berčio projektą pastatyta 1871 m., tiesiant Liepojos–Romnų geležinkelio atkarpą. Tai buvo I klasės stotis. Tuo metu ji buvo vadinama „mūrine pilimi dykumoje“, kadangi aplink stotį nebuvo namų.Sarmīte Pelcmane, Rūpnieciskās dunas ieskautajā nošķirtībā, Kurzemes vārds, 2010 m. Nuoroda tikrinta 2020-11-21. Palaipsniui Liepojos miestas „artėjo“ link stoties, aplink ją pradėtos statyti gamyklos ir dviejų aukštų mediniai namai. Apsigyveno žmonės iš visos Rusijos, emigrantai, laukę laivų, išvykstančių į Ameriką. Liepojos geležinkelio stotis buvo paskutinė, važiuojant iš Rusijos gilumos. Stoties trečiame aukšte tuo metu veikė stačiatikių šventovė. 1903 metais į Liepojos stotį atvyko pats caras Nikolajus II.Pirmā Latvijas Republikas laikā uzbūvētā dzelzceļa līnija: Liepāja – Glūda, Liepājniekiem.lv, 2009-05-20. Nuoroda tikrinta 2020-11-21.

1897 m. stotyje nutiesti 600 mm vėžės keliai statybinių medžiagų transportavimui į statomą Karo uostą, 1922 m. prie jų prijungtas Dubenių–Rucavos siaurukas (prailgintas iš Dubenių stoties iki Liepojos). 1900 m. iš Liepojos nutiestas 1000 mm siaurukas į Aizputę. Siaurukas turėjo savo atskirą stotį, bet jo keliai kirtosi su Liepojos stoties plačiojo geležinkelio kelynu. 1929 m. prie stoties prijungta Liepojos–Glūdos linija, 1932 m. – 750 mm vėžės Liepojos–Alsungos siaurukas. Iki 1939 m. visus Liepojos siaurukus pertvarkė į 750 mm vėžę, o 1944 m. Alsungos liniją prailgino iki Ventspilio ir po karo pertvarkė į platųjį geležinkelį. Sovietmečiu visi siaurukai išardyti. Ilgą laiką stotis buvo padalinta į dvi dalis: keleivinę ir krovininę.T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. „Dzelzceļi Latvijā“, Liepāja–Vaiņode, p. 48, 89, 151, 171, 172. Jumava, 2009 m. ISBN 978-9984-38-698-0.

XX a. paskutiniame dešimtmetyje sumažėjus keleivių srautui nutrauktas traukinių eismas į Ventspilį (1996 m.) ir Vainiuodę (1998 m.), abi linijos uždarytos, Ventspilio linija 2009 m. išardyta.Dzelzceļa līnija Liepāja - Ventspils aiziet nebūtībā, Neatkarīgā Rīta Avīze, 2009-11-26. Nuoroda tikrinta 2020-11-21.Pārtrauc kursēt vilciens Vaiņode–Liepāja, Diena, 1998-02-25. Nuoroda tikrinta 2020-11-21. 2001 m. uždarytas ir keleivinių traukinių maršrutas į Ryga, 2005 m. atnaujintas.Sandris Vanzovičs, Liepājnieki atkal sagaida vakara vilcienu no Rīgas, TVNET, 2006-04-01. Nuoroda tikrinta 2020-11-21.

 Šaltiniai 

Kategorija:Transportas Liepojoje
Kategorija:Latvijos geležinkelio stotys