Oikonimas

Oikonimas (nuo  'gyvenvietė' + ὄνομα 'vardas') – vietovardžio rūšis, apimanti gyvenamųjų vietovių vardus. Tai miestų, miestelių, kaimų, vienkiemių, buvusių dvarų ir kitų vardai, tikriniai gyvenamųjų vietų pavadinimai.

 Istorija 

Vietovardžius pradėta užrašinėti ir tirti XX a. 1-ojoje pusėje (Kazimieras Būga, Juozas Balčikonis, Antanas Salys). Pagrindiniai žinomi rašytiniai lietuvių oikonimų šaltiniai – Lietuvos apgyventos vietos (1925) ir Lietuvos TSR administracinio-teritorinio suskirstymo žinynas (1949–1976), išleistas 3 leidimais. Į Vietovardžių žodyną (2002) ir Lietuvos vietovardžių žodyną (nuo 2008 m.) įtraukti ir gyvenamųjų vietų vardai.

 Etimologija 

Pagal savo kilmę vietovardžiai daugiausia skirstomi į asmenvardinius (antroponiminius), vietovardinius (toponiminius), kitų gamtos objektų kilmės vietovardžius (apeliatyvinius).Renata Endzelytė. Oikonimai. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2024-06-01.

 Antroponiminiai oikonimai 

Tai vietovardžiai, dažniausiai kilę nuo asmens vardo, pavardės ar pravardės, kuris toje vietoje yra gyvenęs, ją įkūręs arba jo vardu buvo pavadintas vienas svarbiausių miesto objektų (pvz., bažnyčia). Lietuvoje tarp tokių vietovardžių yra:

 Ignalina
 Jonava
 Joniškis
 Jurbarkas
 Kaišiadorys
 Kavarskas
 Radviliškis
 Rokiškis
 Šakiai
</div>

 Toponiminiai oikonimai 
 Vandenvardiniai oikonimai 

Tai vietovardžiai, kilę nuo upės ar ežero pavadinimo. Lietuvoje tarp tokių vietovardžių yra:

 Alytus
 Anykščiai
 Dūkštas
 Kupiškis
 Lazdijai
 Pagėgiai
 Pakruojis
 Panevėžys
 Panoteriai
 Pasvalys
 Sariai
 Seirijai
 Šalčininkai
 Širvintos
 Utena
 Varėna
 Viešintos
 Vilkaviškis
 Vilnius
 Visaginas
 Zarasai
 Žiežmariai
</div>

 Apeliatyviniai oikonimai 

 Akmenė
 Elektrėnai
 Ežerėlis
 Kalnelis
 Kelmė
 Klevai
 Molėtai
 Neringa
 Šilalė
 Šilas
 Šilutė
 Tauragė
 Trakai
</div>

 Šaltiniai 

Kategorija:Onomastika