Alytaus apskrities istorija

Alytaus apskritis – teritorinis vienetas pietinėje Lietuvoje, kurio istorija siekia 1915 m. ir tęsiasi iki šių dienų. Skirtingu metu apskritis priklausė Vokietijai, Lietuvai, TSRS. Dabartinė apskritis įkurta 1994–1995 m.

 Istorija 

Viduramžiais dabartinės apskrities teritorija priklausė Trakų kunigaikštystei, nuo 1413 m. – Trakų vaivadijai. Apskričių, kaip atskirų teritorinių vienetų, bruožai Lietuvoje pradėjo ryškėti XV a., kai pagal Lenkijos pavyzdį analogiški administraciniai vienetai pavadinti pavietais. Po 1564–1566 m. teismų ir administracinės reformos iki XVIII a. pabaigos Dzūkijos ribos beveik sutapo su Trakų pavieto ribomis. Istoriniuose šaltiniuose Alytaus pavieto su visomis pavietui būdingomis įstaigomis vardas paminėtas 1775 m., kai iš Merkinės ir Trakų į Alytų buvo perkelti pavieto teismai.

1795 m. Lietuvos Didžioji Kunigaikštystės teritorijoje sudarytos Rusijos imperijos gubernijos buvo suskirstytos į apskritis. Tuometinė Alytaus apskrities teritorija įėjo į Trakų apskrities sudėtį ir iki 1801 m. vadinosi Alytaus valsčiumi, o 1801 m. tapo viena iš 8 Vilniaus gubernijos apskričių, bet greitai panaikinta ir įėjo į Trakų apskritį. Kaip ir visoje Rusijos imperijoje, apskričių pareigūnai vykdė gyventojų policinę priežiūrą, kontroliavo mokesčių rinkimą. Po baudžiavos panaikinimo 1861 m., apskritys ilgą laiką buvo bajorų luominės savivaldos institucijos, čia vykdavo apskrities bajorų suvažiavimai, vadovaujami apskrities vadovo.

 Pirmoji apskritis 


Pirmą kartą Alytaus apskritį () su administraciniu centru Alytuje 1915 m. rugsėjį sudarė vokiečių okupacinė valdžia. Tai buvo dabartinės Alytaus apskrities pirmtakė. Alytuje įsikūrė apskrities viršininko įstaiga () ir žandarmerijos nuovada. 1915–1916 m. ji priklausė Oberosto Suvalkų sričiai, 1916–1917 m. Vilniaus-Suvalkų sričiai, 1917–1918 m. Lietuvos sričiai. 1917 m. prijungta Merkinės apskritis. Vokiečių valdžia išsilaikė iki 1918 m. spalio. 

1919 m. įstatymu Lietuvoje įkurtos naujos apskritys, į Alytaus apskritį įėjo 22 valsčiai. 1920–1939 m. pietrytinę apskrities dalį buvo okupavusi Lenkija, ji grąžinta Lietuvai 1939 ir 1940 m. Toje dalyje 1941 m. sausio 15 d. atkurti Druskininkų, Marcinkonių ir Rudnios valsčiai, perduoti iš Gudijos TSR Pariečės rajono ir Rodūnios rajono žemių. 

1941–1942 m. Alytaus apskritis įėjo į Ostlando Lietuvos generalinės apygardos Vilniaus krašto apygardą, čia buvo 12 valsčių. 1942–1944 m. priklausė Kauno krašto apygardai. 

1945 m. Lietuvoje vėl įkurta 41 apskritis, tarp jų ir Alytaus. 1946 m. Birštono, Jiezno ir Stakliškių valsčiai perduoti naujai Prienų apskričiai, o Druskininkų, Marcinkonių, Merkinės, Rudnios ir Varėnos valsčiai – Varėnos apskričiai. 

Su įvairiais teritoriniais pakeitimais ji egzistavo iki 1950 m., kuomet pertvarkyta į Alytaus rajoną (23 apylinkės), dalis teritorijos atiteko Daugų rajonui (14 apylinkių), Jiezno rajonui (6 apylinkės), Lazdijų rajonui (8 apylinkės), Simno rajonui (16 apylinkių) ir Veisiejų rajonui (2 apylinkės).

|-
| 1919 m. || || || 26 valsčiai: Alytaus valsčius, Alovės valsčius, Antnemunio valsčius, Birštono valsčius, Butrimonių valsčius, Daugų valsčius, Druskininkų valsčius, Jiezno valsčius, Kabelių valsčius, Krokialaukio valsčius, Liškiavos valsčius, Marcinkonių valsčius, Merkinės valsčius, Metelių valsčius, Miroslavo valsčius, Nemajūnų valsčius, Nemunaičio valsčius, Perlojos valsčius, Pivašiūnų valsčius, Punios valsčius, Rudnios valsčius, Seirijų valsčius, Simno valsčius, Stakliškių valsčius, Ūdrijos valsčius, Varėnos valsčius ||
 1 miestas: Alytus
 13 miestelių: Birštonas, Butrimonys, Daugai, Druskininkai, Krokialaukis, Marcinkonys, Merkinė, Nemunaitis, Rudnia, Seirijai, Simnas, Stakliškės, Varėna
|-
| 1923-09  || 2849 || 109 678 || 20 valsčių: Alytaus valsčius, Antnemunio valsčius, Alovės valsčius, Butrimonių valsčius, Daugų valsčius, Jiezno valsčius, Krokialaukio valsčius, Liškiavos valsčius, Merkinės valsčius, Miroslavo valsčius, Metelių valsčius, Nemunaičio valsčius, Nedzingės valsčius, Nemajūnų valsčius, Pivašiūnų valsčius, Seirijų valsčius, Stakliškių valsčius, Simno valsčius, Ūdrijos valsčius, Varėnos valsčius, 1 miestas: Alytus || 1078 gyvenvietės: 1 miestas (Alytus), 15 miestelių, 658 kaimai, 6 bažnytkaimiai, 159 dvarai ir palivarkai, 208 vienkiemiai, 31 kita gyvenvietė
|-
| 1930 m. || 2828 || 124 147 || ||
|-
| 1932 m. || 1903 || 108 618 || 18 valsčių ir 192 seniūnijos 
|-
| 1939 m. || || 152 726 || 13 valsčių ||
 1 miestas
|-
| 1940 m. || || || 12 valsčių: Alytaus valsčius, Alovės valsčius, Birštono valsčius, Butrimonių valsčius, Daugų valsčius, Jėzno valsčius, Merkinės valsčius, Miroslavo valsčius, Seirijų valsčius, Simno valsčius, Stakliškių valsčius, Varėnos valsčius
|-
| 1942 m. || || 116 900 || ||
|-
| 1944 m. || 1747 || || 12 valsčių ||
|-
| 1949-01-01  || 1737 || || 8 valsčiai ir 69 apylinkės  ||
 1 miestas
|-
| 1950-01-19 || || || 69 apylinkės  ||
|}

 Dabartinė apskritis 

1994 m. liepos 19 d. Lietuvos Respublikos teritorijos administracinių vienetų ir jų ribų įstatymu Nr. I-558 įkurta 10 naujų apskričių. Alytaus apskričiai priskirti Alytaus rajonas, Lazdijų rajonas, Varėnos rajonas, Alytaus miestas ir Druskininkų miestas (1999 m. savivaldybių reforma šioje apskrityje suformavo Druskininkų savivaldybę).

1995 m. kovo 1 d. pradėta formuoti apskrities valdytojo administracija. Apskrities administracijos struktūra suformuota atsižvelgiant į Apskrities valdymo Įstatymo numatytas funkcijas ir keliamus uždavinius: įgyvendinti valstybės politiką regioninės plėtros, socialinio aprūpinimo, švietimo, kultūros, sveikatos priežiūros, teritorijos planavimo, žemės naudojimo ir apsaugos, aplinkos apsaugos, civilinės saugos ir kitose srityse, rengti valstybines ir tarpregionines programas, numatant prioritetines apskrities raidos kryptis. Lietuvos Respublikos Prezidento 2004 m. patvirtintas Alytaus apskrities herbas.

2010 m. liepos 1 d. panaikinta apskrities administracija, jos funkcijos perduotos savivaldybėms ir ministerijoms, o pati apskritis liko kaip teritorinis vienetas.

|-
| 2001 m. || 5425 || 187 769 || 5 savivaldybės, 33 kaimiškosios seniūnijos || 7 miestai, 12 miestelių, 1105 kaimai, 13 viensėdžių, 1 gel. stoties gyvenvietė, 40 kaimų dalių
|-
| 2011 m. || || 157 766 || 35 seniūnijos || 7 miestai, 12 miestelių, 1101 kaimas, 11 viensėdžių
|-
| 2021 m. || || 137 741 || 32 seniūnijos || 7 miestai, 13 miestelių, 979 kaimai, 6 viensėdžiai
|}

 Valsčiai 

Apskrityje 1919–1950 m. buvo šie valsčiai:

 Valsčius  Laikotarpis  Centras Alytaus valsčius  1919–1950  Alytus Alovės valsčius  1919–1950  Alovė Antnemunio valsčius  1919–1933  Rumbonys, Dubėnai Birštono valsčius  1919–1924, 1933–1946  Birštonas Butrimonių valsčius  1919–1950  Butrimonys Daugų valsčius  1919–1950  Daugai Druskininkų valsčius  1919, 1941–1946  Druskininkai Jiezno valsčius  1919–1946  Jieznas Kabelių valsčius  1919  Kabeliai Krokialaukio valsčius  1919–1933, 1947–1950  Krokialaukis Liškiavos valsčius  1919–1933  Liškiava Marcinkonių valsčius  1919, 1941–1946  Marcinkonys Merkinės valsčius  1919–1946  Merkinė Metelių valsčius  1919–1933  Meteliai Miroslavo valsčius  1919–1947  Miroslavas Nedzingės valsčius  1924–1933  Nedzingė Nemajūnų valsčius  1919–1933  Nemajūnai Nemunaičio valsčius  1919–1931  Nemunaitis Perlojos valsčius  1919  Perloja Pivašiūnų valsčius  1919–1933  Pivašiūnai Punios valsčius  1919  Punia Rudnios valsčius  1919, 1941–1946  Rudnia Seirijų valsčius  1919–1950  Seirijai Simno valsčius  1919–1950  Simnas Stakliškių valsčius  1919–1946  Stakliškės Ūdrijos valsčius  1919–1939  Ūdrija Varėnos valsčius  1919–1946  Varėna

 Gyventojai 
 Tautinė sudėtis 

Pagal 1923 m. surašymo duomenis apskrityje gyveno 109 678 žmonės, kurių tautinė sudėtis buvo pasiskirsčiusi taip:1923 m. surašymo duomenys 

 Lietuviai – 87,2 % (95 648);
 Žydai – 7,04 % (7 729);
 Lenkai – 3,62 % (3 974);
 Rusai – 0,69 % (757);
 Vokiečiai – 0,38 % (419);
 Baltarusiai – 0,17 % (190);
 Kiti – 0,87 % (961).

 Viršininkai 
 Stasys Čiurlionis, 1918–1919 m.
 Vaclovas Runta, 1922–1927 m.
 Petras Aravičius, 1927–1929 m.
 Bronius Stosiūnas, 1937–1940 m.

 Vydas Baravykas, 1995–1997 m.
 Ignas Aleškevičius, 1997–2001 m.
 Raimundas Markauskas, 2001–2004 m.
 Robertas Graudinis, 2004–2006 m.
 Eugenijus Palavinskas, 2006–2009 m.
 Algimantas Bražionis, 2009–2010 m.

 Žemėlapiai 

 Literatūra 




 Šaltiniai