Kurušas

Kurušas (osman. , ) – nuo 2005 iki dabar Turkijos liros 1/100 dalis, iki 1844 m. – Osmanų imperijos piniginis vienetas, nuo 1844 m. iki maždaug 1980 m. – irgi 1/100 liros. Įvairiose Europos kalbose kurušus dažnai vadino piastrais.

 Istorija 
Pradžioje Osmanų imperijoje kurušais vadino sidabrines Europos monetas, pvz., levendalerius vadino asadi-kuruš, reichstalerius – rijal-kuruš.

 Kurušas kaip piniginis vienetas 
Kurušai buvo įvesti 1688 m. pradžioje, valdant Suleimanui II. Tai buvo didelės sidabrinės monetos, maždaug lygios Prancūzijos ekiu. Kurušą sudarė 40 parų, o kiekviena para buvo lygi 3 akčėms. Kurušai turėjo pakeisti iki tol osmanų naudotas europines monetas.

XVIII a. ir XIX a. pradžioje bloginant monetas kurušo vertė menkėjo, kol galop jis virto bilono moneta, svėrusia mažiau kaip 3 g. Kurušo monetų masė buvo labai įvairi – nuo 26 iki 1,2 gХ. Фенглер и др. Словарь нумизмата. статья «Пиастр».
Pirmųjų turkų kurušų, imtų kaldinti 1687 m., masė buvo 19,24 g, skersmuo 40 mm..
1719 m. masė padidinta iki 26 g
1810 m. kurušo masė sumažinta iki 4,65 g (486 praba, skermuo 28 mm)

XIX a. pradžioje apyvartoje buvo 1 akčės, 1, 5, 10 ir 20 parų, 1, 2 ir 2½ kurušų monetos. Monetoms toliau prastėjant pasirodė ir 30 parų, 1½,5, 3, 5 ir 6 kurušų monetos. Prieš pinigų sistemos reformą monetų rinkinį sudarė biloninės 1, 10 ir 20 parų bei sidabrinės 1½, 3 ir 6 kurušų monetos.

 Kurušas kaip liros dalis 
1844 m. Turkijoje buvo įvesta auksinė lira, kurios 1/100 dalis buvo vadinama kurušu. 1900 m. kurušo monetos masė teliko 1,202 gПиастр турецкий in: Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона Po 1916 m. reformos nustatyta, kad auksiniame kuruše yra 0,066147 g aukso. Sidabrinės 20 kurušų monetos masė buvo 19,965 g, 830 prabos.. Toks kurušas apyvartoje išbuvo iki maždaug 1980 m., kuomet jis pasidarė beprasmis dėl ryškios infliacijos.

Po 2005 m. sausio 1 d. Turkijos pinigų sistemos reformos, kurušu imta vadinti 1/100 naujosios liros dalį. Dabar kaldinamos 1, 5, 10, 25 ir 50 kurušų monetos (ir 1 liros moneta). 1 kurušo moneta žalvarinė, 5, 10 ir 25 kurušų – iš vario-nikelio lydinio, 50 kurušų moneta – bimetalinė. Visų monetų reverse – Atatiurko profilis.

 Kipras 
Kipre, kai jis priklausė Osmanų imperijai, irgi buvo naudojami kurušai. Graikai juos vadino , dgs. γρόσια, grosia).
Kai Kiprą ėmė valdyti Britų imperija, saloje imta naudoti Kipro svarą (dabar jį pakeitė euras), kurį sudarė 20 šilingų, o kiekvieną šilingą – 9 kurušai (kuruş / γρόσια / piastrai). Vėliau Kipro svaras buvo decimalizuotas, jį ėmė sudaryti 1000 milių, bet kipriečiai 5 milių monetą ir toliau vadino kurušu (γρόσι).

 Nuorodos 

Kategorija:Azijos valiutos
Kategorija:Osmanų imperijos pinigai
Kategorija:Europos istorinės valiutos