Nogajų kalba

Nogajų kalba (ногай тили/nogay tili) – tiurkų kalbų šeimai priklausanti kalba, vartojama nogajų tautybės žmonių, gyvenančių daugiausia Šiaurės Kaukaze (Rusija): Stavropolio krašte, Dagestane, Karačiajų Čerkesijoje, Astrachanės srityje. Kalbančiųjų skaičius – 80-90 tūkst. žmonių.

 Istorija 

Nogajai senovėje priklausė Aukso Ordai ir klajojo Rytų Europos stepėmis – tuomet kalbos arealas buvo kur kas didesnis, nei dabar. XX a. nogajai buvo išblaškyti po TSRS, dalis išvyko į Turkiją, todėl kalba gerokai nunyko. Pirmieji kūriniai nogajų kalba buvo užrašomi arabiškai, 1928–1938 m. naudotas lotynų raštas, o vėliau – kirilica (dabar naudojama abėcėlė patvirtinta 1950 m.). Nogajų kalba leidžiami laikraščiai „Шоьл тавысы“ ir „Ногай давысы“, kalba dėstoma Karačiajų Čerkesijos pedagoginiame institute.

 Abėcėlė 

 А а Аь аь Б б В в Г г Д д Е е Ё ё Ж ж З з И и Й й К к Л л М м Н н Нъ нъ О о Оь оь П п Р р С с Т т У у Уь уь Ф ф Х х Ц ц Ч ч Ш ш Щ щ Ъ ъ Ы ы Ь ь Э э Ю ю Я я

 Tarmės 

Išskiriamos trys nogajų tarmės:
 juodųjų nogajų (Qara-Nogay) – Dagestane;
 tikrųjų nogajų – Stavropolio krašte;
 baltųjų nogajų (Aqnogay) – Kubanės baseine Karačiajų Čerkesijoje ir Mineralinių Vandenų rajone.

Pirmosios dvi tarmės labai panašios, o baltųjų nogajų skiriasi žymiau.

 Nuorodos 


Kategorija:Tiurkų kalbos