Novrūzas

Novrūzas ( − „nauja šviesa“) − Naujųjų Metų šventė pagal tradicinį iraniečių kalendorių, dar vadinama Persų naujaisiais metais. Tarptautine Novrūzo diena laikoma kovo 21-oji.Novrūzas - trijų tūkstančių metų tradiciją turinti pavasario šventė. Tmde.lrv.lt (tikrinta 2025-10-11). Švenčiama ne tik iranėnų tautų, bet ir kitų regionų, kurie susiję su Senovės Persija (Irane, Afganistane, Vidurinėje Azijoje, Kurdistane, Azerbaidžane, Pakistane, Indijoje, Balkanuose ir kt.). Lietuvoje Novrūzą švenčia azerbaidžaniečiai, kazachai, totoriai, uzbekai.

Novrūzas sutampa su astronominiu pavasario lygiadieniu ir švenčiamas kasmet tarp kovo 20 ir 22 dienų. Ši diena žymi pavasario atėjimą, gyvybės sugrįžimą, nuo jos skaičiuojami naujieji persų metai. Novrūzo šventimas kilo iš senovės persų religijos − zoroastrizmo. Valdant Achemenidams nuo Novrūzo pradėti skaičiuoti metai. Vėliau Persijai perėmus islamą ši šventė išliko ir plačiai tebešvenčiama iki šių dienų. Novrūzą švenčia ne tik zoroastriečiai ar etniniai iranėnai, bet ir sufijai, bahajai, izmailitai, alavitai, alevitai ir kt.

2009 m. Novrūzą, kaip 3000 metų tradiciją turinčią pavasario šventę, UNESCO įtraukė į nematerialaus pasaulio paveldo sąrašą. Iš pradžių šį objektą dalijosi 7 valstybės. Po paskutinio papildymo 2024 m. jį turi 13 valstybių.International Day of Nowruz. Unesco.org (tikrinta 2025-10-11). Ši šventė simbolizuoja gamtos atsinaujinimą po žiemos, gyvybės atgimimą ir naują pradžią. Aptinkama žinių, kad šią šventę šventė dar šumerai ir babiloniečiai. Senovės Babilone ji truko 12 dienų, kiekvieną dieną buvo rengiami skirtingi ritualai.Novrūzas. Day.lt (tikrinta 2025-10-11).

 Šventimas 

Vidurinių Rytų šalyse Novrūzo proga paskelbiamo nuo 4 dienų iki savaitės trunkančios nedarbo dienos. Prieš šventę tradiciškai tvarkomi namai, valomos dulkės, išmetami nereikalingi daiktai, atiduodamos skolos, aplinka papuošiama gėlėmis, perkami nauji rūbai šventei. Paskutinį senųjų metų trečiadienį švenčiama Čaharšanbe Suri () diena, jos metu deginami dideli laužai, žymintys šviesos pergalę prieš tamsą, dainuojamos dainos, buriama, vaikai lanko namus ir prašo saldumynų. Naujųjų metų laukimui ruošiamas šventinis stalas − Haft Sinas ( − „septynios S“), kai ant jo patiekiami 7 patiekalai, kurių pavadinimai prasideda raide S:
 sabzeh − lėkštėje sudygę kviečiai, rugiai, lęšiai − atgimimo simbolis,
 samanu − saldus pudingas iš daigintų kviečių gemalų − gerovės simbolis,
 senjed − džiovinti siauralapio žilakrūmio vaisiai − meilės simbolis,
 'sīr − česnakas − sveikatos simbolis,
 sīb − obuoliai − grožio, geros savijautos simbolis,
 somaq − žagrenio uogos − saulėtekio spalvos simbolis,
 serkeh'' − actas − amžiaus ir kantrybės simbolis.

Taip pat gali būti patiekiami riešutai, marginti kiaušiniai, baklava, ant stalo pastatomi hiacintai, veidrodis, monetos, žvakės, indas su auksine žuvele, Šventasis Raštas (Koranas, Avesta, Biblija, Tora, Kitab-i-Aqdas) ir poezijos rinkinys. Šeima susirenka prie šventinio stalo ir laukia tikslios Novrūzo pradžios. Jai atėjus, keičiamasi dovanomis. Vėliau prasideda giminių, draugų, kaimynų lankymas − pirmiausia lankomi vyriausieji šeimos nariai, po trumpų vaišių keliaujama pas kitus. Dažnai norint išvengti ilgų kelionių surengiama bendra giminės iškyla.  

13-tą dieną po Novrūzo minima Sizdah Bedar diena (سیزده‌به‌در − „praleisti bėdas“). Kadangi tikima, kad skaičius 13 lemia chaosą ir nesėkmes, šią dieną stengiamasi praleisti linksmai: grojant, dainuojant, pokštaujant, iškylaujant. Per Sizdah Bedar išmetami į tekantį vandenį Haft Sinui sudaiginti grūdai − tikima, kad taip simboliškai išvalomi namai nuo demonų.

Novrūzo papročiai skiriasi priklausomai nuo regiono, bet esminiai elementai lieka tie patys.

 Šaltiniai 

Kategorija:Irano kultūra
Kategorija:Zoroastrizmas
Kategorija:Religinės šventės
Kategorija:Nematerialusis pasaulio paveldo sąrašas