Marijampolės geležinkelio stotis

Marijampolės geležinkelio stotis – geležinkelio stotis pietvakarių Lietuvoje, Marijampolės miesto centre, Stoties g. 2 pastate. Praeina Kauno–Suvalkų geležinkelis, stoja keleiviniai traukiniai Kaunas–Marijampolė ir Vilnius–Krokuva.

Stoties rūmai – vienas puošniausių tokio funkcinio tipo objektų Lietuvoje.Marijampolės geležinkelio stotis. Autc.lt (tikrinta 2025-01-13). Pastato architektas Edmundas Alfonsas Frykas pastate susiejo skirtingų stilių elementus ir išraiškingas puošybos detales. Stoties pastatų kompleksas – kultūros paveldo objektas (unikalus Nr. ), jam priklauso geležinkelio stoties rūmai (Nr. ), ūkinis pastatas (buvusi bagažinė arba gaisrinė, Nr. ) ir tualeto pastatas (1933 m., Nr. ).

Į šiaurės vakarus nuo stoties rūmų stovi paminklas 1940–1956 m. kovojusiems už laisvę, žuvusiems, nukankintiems, mirusiems atminti (atidengtas 1996 m.). Netoli paminklo stovi tremtinių vagonas-paminklas (atidengtas 2012 m.).

 Istorija 

1922–1923 m. nutiestas Kazlų Rūdos–Šeštokų geležinkelis, sujungęs Marijampolę su laikinąja Lietuvos sostine Kaunu. Pirmasis ruožas buvo užbaigtas 1922 m. pabaigoje, gruodžio 7 d. į Marijampolę atvyko pirmasis darbinis traukinys iš Kazlų Rūdos,Naujas gelžkelis jau veikia. „Lietuvos žinios“, 1922-12-12, psl. 3. tad gruodžio 16 d. Marijampolėje jau buvo numatytas atidarymas ir minėjimas. Tačiau paaiškėjus, kad netoli Kazlų Rūdos Pilvės upelis išplovė pylimą ir garvežiams pravažiuoti tapo neįmanoma, šventę teko atšaukti ir atnaujinti darbus. Po mėnesio, 1923 m. sausio 5 d. į Marijampolę atvyko pirmasis traukinys. Iš jo išlipo ir tuometinis prezidentas Aleksandras Stulginskis, kurį pasitiko gausi marijampoliečių minia, stoties salė buvo pilna žmonių, prezidentą pasveikino miesto burmistras Staugaitis.Per Marijampolę driekėsi pirmasis nepriklausomoje Lietuvoje geležinkelio ruožas. 2023-09-09, Suduvosgidas.lt (tikrinta 2025-01-13).

1923–1924 m. pastatytas dabartinis stoties rūmų pastatas, baigtas statyti 1924 m. pabaigoje. Pirmajame aukšte buvo vestibiulis, 2 laukiamieji, stoties viršininko, raštinės, bagažo, kasos, telegrafo, 2 bufetų ir kitos patalpos. Antrajame aukšte įrengti butai stoties tarnautojams.

Nors Marijampolės miestas Kapsuku pervadintas dar 1955 m., tačiau pati stotis tik 1957 m. pervadinta Kapsuko vardu. Toks geležinkelio stočių vardų keitimo vėlavimas sovietmečiu buvo būdingas ir kitiems TSRS regionams – pvz., Karaliaučiaus krašto vokiški vietovardžiai pakeisti 1946 m., bet geležinkelio stotys atitinkamai pervadintos tik 1949 m.

1989 m. Kapsuko geležinkelio stočiai sugrąžintas Marijampolės pavadinimas. 1994–1997 m. atlikti stoties pastato restauravimo darbai. 1996 m. birželio 14 d. Lietuvos politinių kalinių ir tremtinių sąjungos iniciatyva atidengtas paminklas tremtiniams. 2003 m. pagal atliktus fasadų mūro drėgmės ir užterštumo tyrimus bei tvarkymo pasiūlymus vykdyti geležinkelio stoties pastatų komplekso fasadų ir pamatų tvarkymo darbai.Apie Marijampolės geležinkelio stoties pastatų kompleksą  2012 m. spalio 5 d. greta stoties perono atidengtas krovininio traukinio vagonas sovietų tremtims į Sibirą atminti.Krovininis vagonas Marijampolėje primins istoriją apie tremtį. 2012-10-12, Marijampole.lt (tikrinta 2024-11-29). 2013 m. prie stoties pastato iškilo varpas, žymintis „Rail Baltica“ ruožo darbų pradžią.Laida „Daiktų istorijos“. Tautinio atgimimo lopšys, pabarstytas cukrumi: penkis kartus vardą keitusi Marijampolė. 2024-11-25, Lrt.lt (tikrinta 2024-11-29).

 Architektūra 

Geležinkelio stoties pastatas turi didelę architektūrinę vertę. 1923 m. stotį projektavo inžinierius Edmundas Alfonsas Frykas, jam padėjo inžinierius M. Voldatas.Statybos geležinkelio Kazlų Rūda–Šeštokai. LCVA, f. 386, b. 1, ap. 358. Stotis pradėta statyti 1923 m., baigta 1924 m. pabaigoje. Kompozicijos ir stiliaus atžvilgiu stotis originali tarp šios paskirties statinių Lietuvoje. Pastatas pasižymėjo išraiškingu dekoru ir moderno stiliaus bruožais.

Stoties centrinėje dalyje buvo erdvus vestibiulis per du aukštus, kairėje esančiuose korpusuose – kasų, bagažo ir administracinės patalpos, dešiniame dviejų aukštų korpuse – dvi laukiamosios salės, bufetas, sanitariniai mazgai, stoties tarnautojų butai antrajame aukšte. Rytinį fasadą puošia Vyčio herbas.

Rūmų planas netaisyklingos formos, sąlygotas patalpų zonavimo. Stotis dviaukštė, su stambiu vietinio vandentiekio bokštu centre ir prišlietais vienaaukščiais bagažinės ir administracinių patalpų tūriais šiaurės pusėje. Pastatas mūrinis, išorės sienos dengtos raudonomis apdailos plytelėmis su tinkuotų dalių intarpais. Asimetriška, laipsniškai besivystanti pastato kompozicija būdinga moderno krypčiai. Pastato  dekore esama ir istorinių stilių reminescencijų (atikų puošybos elementai artimi neobarokui, aukšti dūmtraukiai perimti iš neogotikos), tačiau stilizacijos dėka šios detalės harmoningai siejasi su visuma. Vertingi ir saugotini pastato elementai ir dalys yra pastato tūris, autentiškas medžiagiškumas, fasadai ir jų dekoras, interjerai ir jų dekoras, planinė-erdvinė struktūra, autentiški stalių gaminiai (keleivių laukiamosios salės suolai, durys, langai).

 Galerija 

 Šaltiniai 

 Literatūra 
 Nijolė Lukšionytė. „Kapsuko geležinkelio stoties architektūra“. – Statyba ir architektūra, 1982, Nr. 11, psl. 22–23.

Gelež
Kategorija:Marijampolės savivaldybės geležinkelio stotys
Kategorija:Lietuvos kultūros vertybės: geležinkelio stotys