Gintarų senosios kapinės

Gintarų senosios kapinės, vadinamos Maro kapeliais (valstybės saugoma kultūros vertybė: unikalus kodas - , senas vertybės kodas - L836) – neveikiančios kapinės rytinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Gintaruose (Kartenos seniūnija), 2 km į šiaurės rytus nuo Kartenos, Minijos kairiajame krante. 

 Kapinės 
Įrengtos slėnio terasos pakilumoje, ties viduriu įsmaugto ovalo plano, pailgos šiaurės - pietų kryptimi, 51,5 m ilgio, 19,5–23,5 m pločio.Ignas Jablonskis. Kai kurie žvalgyti archeologiniai paminklai Kretingos ir gretimuose rajonuose. – Lietuvos istorijos instituto rankraštynas. – F. 1, b. 1254. – L. 7–8 (brėž. L-3)Kretingos rajono gamtos ir kultūros paminklų ir saugotinų objektų katalogas. – Vilnius: Valstybinio žemėtvarkos instituto archyvas, 1976 m. Šiaurės pusė 1,8 m, pietų – 1 m aukščio. 

Kapines juosia 1,0 m pločio, 0,5–0,8 m gylio griovys, šalia kurio vietomis išlikęs paskleistas, 0,3 m aukščio pylimas. Jo rytų krašte yra 2 m pločio praėjimas. 

Laidojimo žymių ir mažosios architektūros statinių nėra. Kapinės apaugusios pušynu. Pietrytinėje papėdėje stovi anotacinis ženklas (autorius Arvydas Klovas, 2001 m.).

Teritorijos plotas – 0,15 ha, perimetras – 132 m.Kretingos rajono kapinių apskaitos duomenys (1982 m. lauko darbai). – Kaunas: Visasąjunginio žemės ūkio aerofotogeodezinių tyrinėjimų instituto Vakarų filialas, 1983 m. – L. 77, 86
 Istorija 
Kapinėse nuo XVI a. a. iki XVIII a. pab. – XIX a. pr. laidoti greta buvusio Kartenos dvaro ir kaimo gyventojai. Atidarius Kartenos parapijos kapines, senosiose kapinėse XIX a. – XX a. pr. kartais laidoti savižudžiai, nekrikštyti mirę kūdikiai, iš Minijos ištraukti neatpažinti skenduoliai. 1916–1918 m. palaidotos dizenterijos epidemijos aukos.Julius Kanarskas. Gintarų kaimo kapinės (Kartenos apyl., Kretingos raj.), 1993 m. – Kretingos muziejaus mokslinis archyvas. – F. 4, b. 190 

Po Lietuvos žemės reformos pateko į dvarui paliktą žemės valdą, kuri priklausė Sofijai Viliopolskienei. Tarpukariu jose dar stovėjo 4 aukšti ąžuoliniai kryžiai, kurių stiebų apačios buvo apdėtos akmenimis. Po karo jie nugriuvo. Pasakojama, kad naktimis kapinėse vaidendavosi, pasirodydavo šviesa.Kretingos rajono Kartenos, Kūlupėnų ir Šventosios apylinkių archeologijos paminklų pasai. – Kretingos muziejaus mokslinis archyvas. – F. 4, b. 15. – L. 78–80 

1935 m. įrašytos į Valstybės archeologijos komisijos sudarytą kultūros paveldo objektų sąrašą,Valstybės archeologijos komisijos medžiaga. – Kultūros paveldo centro paveldosaugos biblioteka. – F. 1, b. 19. – L. 273–277 1972–1984 m. – vietinės reikšmės archeologijos paminklas (AV507).Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas. – Vilnius, 1973. – P. 249 1998 m. įregistruotos į Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registro laidojimo vietų sąrašą,Valstybės žinios – 1998 m. gegužės 26. – Nr. 42. – P. 23 2005 m. pripažintos valstybės saugoma kultūros vertybe.Valstybės žinios – 2005 m. gegužės 7 d. – Nr. 58-2034

 Tyrimai 
1959 m. žvalgė Juozas Mickevičius (Kretingos kraštotyros muziejus), 1980 m. – Ignas Jablonskis, 1982 m. – Mokslinė metodinė kultūros paminklų apsaugos taryba (ekspedicijos vadovas Romas Olišauskas), 1995 m. – Kultūros paveldo centro istorikės Loreta Kazlavickienė ir Jadvyga Verksnienė, 1999–2001, 2003, 2005 ir 2015 m. – Julius Kanarskas (SRP direkcija), 2015 m. – Jolanta Paunksnienė (KPC).

 Šaltiniai 

Nuorodos
 Valstybės archeologijos komisijos medžiaga 

 LIMIS: Gintarų senosios kapinės
 LIMIS: Gintarų senosios kapinės

Kategorija:Gintarai (Kretinga)
Kategorija:Kretingos rajono paveldas
Kategorija:Kretingos rajono kapinės
Kategorija:Salantų regioninio parko paveldas