Kališas

Kãlišas  () – miestas-apskritis pietvakarių Lenkijoje, prie Prosnos upės. Išvystyta tekstilės, mašinų, chemijos, siuvimo, maisto pramonė, anksčiau buvo gaminami pianinai „Calisia“. Veikia aukštoji specialioji mokykla, Poznanės universiteto, ekonomikos akademijos, aukštosios politechnikos mokyklos filialai, užsienio kalbų mokytojų kolegija, kunigų seminarija, teatras, filharmonija, simfoninis orkestras, Kališo žemės muziejus. Vyksta tarptautiniai džiazo pianistų, mušamųjų instrumentų muzikos festivaliai, tarptautiniai sporto renginiai.

Kališas žymus savo istoriniu senamiesčiu su barokine Šv. Mykolo bažnyčia (~1253 m., perstatyta 1612 m.), gotikiniu XV–XVI a. Laterano kanauninkų vienuolynu, Šv. Stanislovo Vyskupo bažnyčia (~1266 m., perstatyta 1599–1632 m.), barokiniu pranciškonų vienuolynu, Švč. Mergelės Marijos Aplankymo bažnyčia (XVI–XVII a.), Šv. Stanislovo ir Vaitiekaus bažnyčia (1595 m.), buv. bernardinų vienuolynu, nazaretiečių vienuolynu (XVII a.), Šv. Jono Nepomuko kapinių koplyčia ir kt.

 Etimologija 

Manoma, jog pavadinimas Kalisz kilo iš keltų kalbos termino cal, kuris reiškia upelį, arba iš slaviškos šaknies kal-,reiškiančios purvynę, pelkę. В. А. Никонов. Краткий топонимический словарь. Москва: Мысль, 1966.

 Istorija 

Kališas (Calisia) II a. minimas Klaudijaus Ptolemėjaus. XI a. pastatyta pirmoji bažnyčia. XIII a. tapo kunigaikštystės sostine. 1343 m. Kališe Lenkija sudarė taiką su Vokiečių ordinu. XIV a.–XVII a. pirmoje pusėje Kališas labai plėtėsi. XVI a. tapo protestantizmo centru. 1585–1773 m. čia veikė jėzuitų kolegija.

Nuo 1837 m. vaivadijos centras. 1867–1918 m. buvo Kališo gubernijos ir Kališo apskrities centras. XIX–XX a. plėtota tekstilės pramonė.

 Šaltiniai 

Kategorija:Didžiosios Lenkijos vaivadijos miestai