Himalajinė pušis

Himalajinė pušis (, sin. P. excelsa, P. griffithii) – pušinių (Pinaceae) šeimai priklausanti spygliuočių medžių rūšis. Ši pušų rūšis paplitusi Himalajuose, Karakorumo ir Hindukušo kalnų sistemose, nuo Afganistano rytų iki Junano provincijos Kinijoje, 1 800−4 300 m aukštyje.

Moksliniu pavadinimu rūšis buvo pavadinta Natanielio Valicho (1786−1854) garbei. Jis buvo danų ir anglų chirurgas ir botanikas, kuris tyrinėjo Indijos ir Nepalo augmeniją.

Himalajinės pušies aukštis – 30−50 m. Spygliai 12−18 cm ilgio, lankstūs. Kankorėžiai 16−32 cm ilgio, subrendę tampa gelsvi. Sėklos 5−6 mm ilgio su 20−30 mm ilgio sparneliu.

Pušis visame pasaulyje auginama kaip dekoratyvinis augalas. Ši rūšis atspari šalčiui ir ligoms, bet nemėgsta sauso ir karšto klimato.Ботаника. Энциклопедия „Все растения мира“ ред. Д. Григорьев и др. − М.: Könemann, 2006. 683 psl. − 1020 psl. – ISBN 3-8331-1621-8

 Šaltiniai 

Kategorija:Pušiniai
Kategorija:Dekoratyviniai augalai