Tuzų senosios kapinės

Tuzų senosios kapinės, vadinamos Markapiais, Senkapiais (valstybės saugoma kultūros vertybė: unikalus kodas - , senas vertybės kodas - L574) – neveikiančios kapinės šiaurės rytiniame Kretingos rajono savivaldybės teritorijos pakraštyje, Tuzuose (Imbarės seniūnija), 1,45 km į šiaurės rytus nuo kelių  (Kalvų g.) ir  (Velėnijų g.) kryžkelės, Tuzų miške, Salanto upės dešiniajame krante. 

Kapinės
Įrengtos kaimo žemių šiaurės rytiniame pakraštyje, mišku apaugusioje aukštumos viršūnėje. Jos netaisyklingo penkiakampio plano, pailgos šiaurės rytų – pietvakarų kryptimi, 41,2 m ilgio ir iki 32,8 m pločio,Kretingos rajono gamtos ir kultūros paminklų ir saugotinų objektų katalogas. – Vilnius: Respublikinis žemėtvarkos projektavimo institutas, 1976 m. pakraščiuose apaugusios medžiais, apjuostos griovio ir žemių pylimo, kurio šiaurės rytinėje dalyje paliktas tarpas praėjimui. Paviršius lygus, nežymiai žemėja link kraštų. Laidojimo žymių nesimato. Kapinėse yra 9 kryžiai: du metaliniai ir 7 mediniai (2 seni ir 5 nauji).

Teritorijos plotas – 0,1 ha, perimetras – 121 m.Kretingos rajono kapinių apskaitos duomenys (1982 m. lauko darbai). – Kaunas: Visasąjunginio žemės ūkio aerofotogeodezinių tyrinėjimų instituto Vakarų filialas, 1983 m. – L. 70

1,6 km į šiaurės vakarus yra Tuzų II senosios kapinės.

Istorija
Įrengtos XVI a., vadinamos Markapiais, Senkapiais, Kapeliais. Veikė iki XVIII a. pab. – XIX a. pr. Jose laidoti Tuzų ir šiaurės rytinėje kaimo dalyje buvusio Patuzių užusienio gyventojai. Vėliau iki Pirmojo pasaulinio karo čia buvę pakasami savižudžiai, nekrikštyti mirę kūdikiai, neatpažinti skenduoliai. Nuo seno kapinėse statomi monumentalūs ąžuoliniai kryžiai.Julius Kanarskas. Tuzų kaimo kapinės (Imbarės apyl., Kretingos raj.), Kretinga, 1992 m. – Kretingos muziejaus mokslinis archyvas. – F. 4, b. 250. – L. 6–8 

1976, 1982 ir 1995 m. kartografuotos. 1997 m. įrašytos į nekilnojamųjų kultūros vertybių registro laidojimo vietų sąrašą (L574),Valstybės žinios – 1998 m. vasario 7 d. – Nr. 14. – P. 61 2005 m. pripažintos valstybės saugomu kultūros paveldo objektu.Valstybės žinios – 2005 m. gegužės 7 d. – Nr. 58-2034 

 Tyrimai 
1935 m. žvalgė Tuzų pradžios mokyklos mokytoja Stasė Kiudulaitė,Valstybės archeologijos komisijos medžiaga. – Kultūros paveldo centro paveldosaugos biblioteka. – F. 1, b. 20. – L. 297] 1991 ir 2015 m. – Julius Kanarskas (Kretingos muziejus), 2015 m. – Loreta Jatulionytė-Brezgienė (KPC).

Šaltiniai

 Nuorodos 
 Valstybės archeologijos komisijos medžiaga

 Kretingos krašto enciklopedija 

Kategorija:Kretingos rajono paveldas
Kategorija:Kretingos rajono kapinės