Panevėžio spaustuvės

Panevėžio spaustuvės – spaustuvės, veikusios Panevėžyje nuo XIX a. 8-ojo dešimtmečio iki šių dienų.

 Istorija 
miniatiūra|344x344px|„Bangos“ spaustuvės darbuotojai. 1935 m.
miniatiūra|Atminimo lenta Naftalio Feigenzono spaustuvei ir knygynui atminti ant Panevėžio apskrities G. Petkevičaitės-Bitės viešosios bibliotekos pastato sienos (Respublikos. g. 16)|285x285px
Spaustuvių steigimą Lietuvoje XIX a. 8-ajame dešimtmetyje skatino pramonės ir prekybos poreikiai. Reikėjo kontoros knygų, etikečių, kainoraščių, sąskaitų.

1880 m. Ukmergės miestietis Naftalis Feigenzonas prašė Kauno gubernatoriaus leidimo įsteigti spaustuvę Panevėžyje. Tų pačių metų vasarą leidimas buvo gautas ir netrukus atidaryta pirmoji Panevėžio spaustuvėMašalienė, Margarita. Naftalio Feigenzono spaustuvė Panevėžyje 1880–1935. Iš Panevėžio krašto spauda: leidyba ir sklaida. Panevėžys: [Panevėžio apskrities Gabrielės Petkevičaitės-Bitės biblioteka], 2001, p. 12–16. ISBN 9955-450-04-5.(Dabar šiame pastate įsikūrusi Panevėžio apskrities Gabrielės Petkevičaitės-Bitės viešoji biblioteka).

Prašymų atidaryti Panevėžyje spaustuvę buvo ir daugiau, tačiau vietos administracija ribojo jų steigimą. Panevėžio apskrities policijos viršininko nuomone, tuo metu Panevėžyje pakako ir vienos spaustuvės, tad leidimai kitų spaustuvių steigimui iki 1895 m. nebuvo išduodami.

Iš pradžių N. Feigenzono įmonė buvo įsikūrusi karininkų klubo name Vilkomirskaja (dabar Ukmergės) gatvėje. Vėliau ji persikėlė į pastatą Dvorianskaja (Bajorų) gatvėje (dabar Respublikos g. 16). 1880 m. lapkričio mėn. N. Feigenzonas gavo leidimą prie spaustuvės atidaryti knygyną, kuriame parduodavo kai kurias išspausdintas brošiūras, knygas. Nuo 1881 m. knygynas jau atliko ir bibliotekos funkcijas. 1886 m. N. Feigenzonas prašė prie knygyno atidaryti laikraščių ir knygų skaitymo kabinetą.

N. Feigenzono spaustuvė turėjo litografavimo stakles, todėl galėjo atlikti įvairius užsakymus. Spaustuvėje buvo spausdinami Panevėžio dūmos nutarimai, valdžios raštai, įvairių žinybų, draugijų ar institucijų leidiniai, kvitai, blankai, vizitinės kortelės, etiketės Panevėžio įmonėms, renginių programos, rusų, vokiečių, prancūzų ir jidiš kalbomis.

Iš bibliografiniuose leidiniuose užregistruotų spaudinių matyti, kad be akcidencinių darbų spaustuvėje buvo spausdinami ir periodiniai leidiniai, knygos, brošiūros. Prieš Pirmąjį pasaulinį karą išėjo po kelis numerius laikraštėlių „Ponevežskij listok“ ir „Naš kraj“. 1924–1931 m. buvo spausdinamas savaitraštis „Panevėžio balsas“.

Naftalio Feigenzono spaustuvėje spausdinti leidiniai:
 Poeto Albino Baltramiejūno-Gilbonio (1905–1941)https://www.epaveldas.lt/preview?id=C190000324499
 Rašytojos, pedagogės Bronės Buivydaitės (1895–1984)https://www.epaveldas.lt/preview?id=C190000328811
 Lietuvos politinio ir visuomenės veikėjo Petro Butkaus (1890–1947)https://www.epaveldas.lt/preview?id=C190000328600
 Kanauninko Vladislovo Butvilos (1891–1961)https://www.epaveldas.lt/preview?id=C190000582378
 Panevėžio krašto visuomenės veikėjo, kraštotyrininko, spaudos bendradarbio Juozapo Kozakevičiaus (1858–1940)https://www.epaveldas.lt/preview?id=C190000328119
 Teisininko, poeto, prozininko Antano Naujoko (1889–1952)https://www.epaveldas.lt/preview?id=C190000328475
 Lietuvos katalikų bažnytinio veikėjo, vyskupo Kazimiero Paltaroko (1875–1958)https://www.epaveldas.lt/preview?id=C190000341134https://www.epaveldas.lt/preview?id=C190000341135https://www.epaveldas.lt/preview?id=C190000341136
 Kunigo, dramaturgo Henriko Prialgausko (1892–1978)https://www.epaveldas.lt/preview?id=C190000330434
 Šiaulių apylinkės teismo teisėjo, advokato, scenos mėgėjo Tado Vaitekūnohttps://www.epaveldas.lt/preview?id=C190000350326
 Laikraštis „Panevėžio balsas“, spausdintas 1924 m. vasario 16 d. – 1931 m. kovo 12 d.https://www.epaveldas.lt/preview?id=LNB1F6F28A5
 Lietuvių katalikų labdaros organizacijos – Šv. Vincento a Paulo draugijos Panevėžio skyriaus veiklos ataskaitos už 1929 m. ir 1930 m.https://www.epaveldas.lt/preview?id=C190000346770https://www.epaveldas.lt/preview?id=C190000346771
 Dainos draugijos Panevėžio skyriaus spektaklių programos: 3 veiksmų S. Džonso operetė „Geiša“ https://www.epaveldas.lt/preview?id=C190000361294; V. Mykolaičio-Putino 6 vaizdų lyrinė drama „Valdovo sūnus“.https://www.epaveldas.lt/preview?id=C190000361291

 Julijono Lindės-Dobilo „Vincas Kudirka“ – Panevėžio vyrų gimnazijos 7 klasės leidinys, 1935 m.
 Juozo Bariso „Elektroamatininko talkininkas“. 1935 m.„Dabarties reikėtų ieškoti praeityje“: Lietuvos kariuomenės savanoriui, inžinieriui, pedagogui, visuomenininkui Juozui Barisui – 120. Panevėžio kraštas virtualiai (nuoroda tikrinta 2024-01-23).
1913 m. Dvorianskaja gatvėje esančius įrengimus N. Feigenzonas pardavė spaustuvininkui Morduchui Kotui, o pats įrengė spaustuvę Šteino name, Moskovskaja gatvėje (dabar Panevėžio Bataliono g. 5).Gaidelienė, Jūratė. Kultūrinis gyvenimas ir labdara. Iš Panevėžys nuo XVI a. iki 1990 m. Panevėžys: Nevėžio spaustuvė, 2003, p. 245–268. ISBN 9955-450-54-1. N. Feigenzono spaustuvė veikė iki 1935 m.  M. Koto spaustuvė, spausdinusi blankus ir etiketes miesto įmonėms, 1941 m. sausio 27 d. nacionalizuota.

1895–1912 m. Panevėžyje Ramygalos g. veikė Anselio Minskerio spaustuvė. Tai buvo antroji poligrafijos įmonė Panevėžyje. 1908 m. joje dirbo du darbininkai. Čia buvo spausdinami blankai, etiketės, vizitinės kortelės ir pan.Užtupas, Vilius. Minskerio Anselio spaustuvė (1895–1912). Iš Lietuvos spaustuvės, 1522–1997. Vilnius: Viliaus Užtupo leidykla; Kaunas: XXVII knygos mėgėjai, 1998, p. 272–273. ISBN 9986-425-44-1. 

Panevėžietis Zeliko Lurjė 1898 m. įkūrė spaustuvę Žaliojoje gatvėje, o 1910 m. ji buvo perkelta į Šeduvos gatvę. Čia buvo spausdinama rusų, lenkų kalbomis. Spaustuvėje dirbo trys samdyti darbininkai. Apie jos įrengimus nežinoma. Veikė iki 1914 m.Užtupas, Vilius. Lurjės Zeliko spaustuvė (1898–1914). Iš Lietuvos spaustuvės, 1522–1997. Vilnius: Viliaus Užtupo leidykla; Kaunas: XXVII knygos mėgėjai, 1998, p. 272. ISBN 9986-425-44-1.

Didžiausia Panevėžio spaustuvė buvo „Banga“, veikusi 1931–1940 m.Užtupas, Vilius. „Banga“, spaustuvė (1931–1940). Iš Lietuvos spaustuvės, 1522–1997. Vilnius: Viliaus Užtupo leidykla; Kaunas: XXVII knygos mėgėjai, 1998, p. 271. ISBN 9986-425-44-1. Respublikos g. 14.Panevėžio spaustuvė „Banga“. Panevėžio kraštas virtualiai (nuoroda tikrinta 2024-01-23). Ji priklausė Katalikų veikimo centrui. „Banga“ spausdino K. Paltaroko knygas – katekizmus, maldynus, pamokslus, religinio kultūrinio pobūdžio brošiūras. „Bangoje“ spausdintas katalikų savaitraštis „Panevėžio garsas“, laikraštis „Panevėžio balsas“, tautininkų savaitraštis „Mūsų kraštas“. Spaustuvė turėjo dvi plokščiosios spaudos mašinas, tigelinę spausdinimo mašiną, popieriaus pjovimo ir segimo įrenginius. Nacionalizavus spaustuvę 1940 m. rugsėjo–spalio mėn. „Bangos“ įrengimai iš Respublikos g. perkelti į „Raudonosios žvaigždės“ spaustuvę.

1935 m. N. Feigenzono spaustuvę pardavus iš varžytinių, toje pačioje Bataliono gatvėje buvo atidaryta „Vilnies“ spaustuvė. Spaustuvės savininkas – Chaimas Sudelskis. „Vilnies“ spaustuvės veiklos laikotarpis neilgas. 1941 m. sovietinei valdžiai Panevėžyje veikusias spaustuves nacionalizavus, jų įrengimai buvo suvežti į F. Gužučio g. 12 (dab. Savanorių aikštė) ir ten įkurta spaustuvė „Raudonoji žvaigždė“.„Vilnies“ spaustuvė Panevėžyje. Panevėžio kraštas virtualiai (nuoroda tikrinta 2022-12-31).

„Raudonosios žvaigždės“ spaustuvė buvo „Mopro“ organizacijos žinioj, vadovu paskirtas M. Gordonas. 1941 m. pavasarį pradėtas spausdinti naujas laikraštis „Panevėžio tiesa“. Iki Antrojo pasaulinio karo pradžios čia buvo išspausdinta 13 šio leidinio numerių. Prasidėjus karui, kai kurie spaustuvininkai spėjo pasitraukti į Sovietų Sąjungą, keli buvo sušaudyti, kiti pasilikę tęsė savo darbą. „Raudonosios žvaigždės“ pavadinimas dingo. Spaustuvę imta vadinti Panevėžio spaustuve.Užtupas, Vilius. „Raudonoji žvaigždė“ (1940–1941). Iš Lietuvos spaustuvės, 1522–1997. Vilnius: Viliaus Užtupo leidykla; Kaunas: XXVII knygos mėgėjai, 1998, p. 275–276. ISBN 9986-425-44-1.

1944 m. pabaigoje pradėjus leisti Panevėžio apskrities bei miesto laikraštį „Panevėžio tiesa“, 1945 m. pavasarį atgijo ir Panevėžio spaustuvė. 1946 m. gautas linotipas, 1951 m. čia buvo spausdinami ir kitų kaimyninių rajonų laikraščiai – Joniškėlio „Komunizmo pergalė“, Troškūnų „Staliniečio kelias“, Ramygalos „Tarybinė tėvynė“. 1962 m. sujungus Ramygalos ir Panevėžio rajonus, pradėtas spausdinti naujas rajono laikraštis „Tėvynė“.

1964 m. sumontuota rotacinė mašina, 1981 m. – ofsetinė rotacinė mašina, o 1985 m. pastatytas naujas spaustuvės pastatas Beržų g. 52. 1986 m. Panevėžio spaustuvei suteiktas „Varsos“ pavadinimas. 1987 m. „Varsoje“ buvo spausdinami laikraščiai „Panevėžio tiesa“ (nuo 1990 m. „Panevėžio balsas“), „Tėvynė“, taip pat Pasvalio, Biržų, Rokiškio, Kupiškio rajonų laikraščiai.

1993 m. valstybinė spaustuvė „Varsa“ tapo UAB „Panevėžio spaustuvė“. Ji turi iškiliosios ir ofsetinės spaudos mašinas, spausdina knygas, laikraščius, plakatus, blankus. Turi leidybines teises.Panevėžio spaustuvė. Iš Žurnalistikos enciklopedija. Vilnius: Pradai, 1997, p. 374. ISBN 9986-776-62-7.

2004 m. UAB „Panevėžio spaustuvė“ susijungusi su UAB „Nevėžio spaustuvė“ tapo didžiausia šio pobūdžio įmone Aukštaitijos regione. 2005 m. Vilniuje ir Klaipėdoje atidarius spaustuvės padalinius – atstovybes, bendrovės pozicijos rinkoje dar labiau sustiprėjo.Apie mus. paneveziospaustuve.lt (nuoroda tikrinta 2022-12-31).

 Šaltiniai 

 Nuorodos 
 Iš Zeliko Lurjė ir Morducho Koto spaustuvių istorijos

Kategorija:Panevėžio įmonės
Kategorija:Panevėžio spauda
Kategorija:Lietuvos spaustuvės