Fran S. Finžgar

Franas Saleški Finžgaras  (slovėn. Fran Saleški Finžgar; 1871 m. vasario 9 d. Doslovče, Slovėnija – 1962 m. birželio 2 d. Liubliana) – slovėnų rašytojas, dramaturgas, vertėjas ir Romos katalikų kunigas. Slovėnų literatūroje svarbus ir žinomas pirmiausia dėl savo trumpų ir ilgų pasakojimų apie valstiečių ir miestiečių gyvenimą, taip pat ir kaimo tematikos pjesės. Jo darbai skirti tiek jaunajai, tiek vyresniajai žmonių kartai.

 Biografija 

Rašytojas gimė Doslovče, netoli Stol na Gorenskem, vargingoje ūkininkų šeimoje. Nerūpestinga jo vaikystė pasibaigė, kai pradėjo eiti į Breznicos vienmetę mokyklą. Kadangi joje patraukė mokytojo ir kunigo dėmesį, šie įkalbėjo tėvą, kad leistų Franą mokytis pradinėje mokykloje Radovlicoje, kurioje rašytojas išmoko vokiečių kalbos. Jis buvo pirmūnas, nors didžiąją dalį savo laiko praleido ganykloje. Pabaigęs pagrindinę mokyklą Radovlicoje, 1882–1891 m. lankė gimnaziją Liublianoje, kurioje išgyveno vidinę krizę dėl kitų vaikų tyčiojimosi. Krizės pasikartojo keletą kartų ir tolimesniame jo gyvenime. Pirmojoje gimnazijos klasėje buvo paliktas kartoti kurso, tačiau sėkmingai įveikęs sunkumus, 1891 metais su pagyrimu baigė gimnaziją. Mokslus tęsė Liublianos kunigų seminarijoje. Į kunigus buvo įšventintas 1894 metais.

Kunigu dirbo Bohinjos, Jesenicos, Kočevje miesto, Idrijos, Soros bei kitose parapijose. 1918 metais išvyko į savo paskutinę savo darbo vietą – Trnovo parapiją Liublianoje. 1936 metais išėjo į pensiją, tačiau ir toliau aktyviai dirbo kaip kunigas ir rašytojas. Iki mirties gyveno Kolezijoje, Liublianoje, name, kurį suprojektavo architektas Jože Plečnikas (netoli Gradaščicos upės). Gatvė, kurioje stovi namas, pavadinta Finžgaro garbei.

 Kūryba 

Finžgaro darbams būdinga tai, kad jie artimai susiję su pačiu autoriaus gyvenimu, kupini vidinių išgyvenimų. Glaudus ryšys su kaimo žmonėmis, leido gimti įtikinantiems literatūros kūriniams.

Savo kūrybinio kelio pradžioje Finžgaras taip pat kūrė poeziją, kurią vėliau apleido. Kūrybinę veiklą tęsė rašydamas apysakas apie valstiečių ir miestiečių gyvenimą. Turbūt labiausiai žinomas jo kūrinys „Po laisva saule“ („Pod svobodnim soncem“) su paantrašte „Senų senelių pasakojimai“ („Povest davnih dedov“) (1906 – 1907) parodė kovą tarp slavų genčių (kūrinyje vadinami slovėnais) ir Bizantijos imperijos. Jame pasakojama įtempta ir plati istorija, kuria būtų galima padrąsinti tautą. Po pirmojo pasaulinio karo pasirodė karo kronika „Išpranašautas“ („Prerokovana“), kuri apima apysakas „Kovos“ („Boji“), „Aušros pranašystės“ („Prerokbe zore“), „Pono Urbano kronika“ („Kronika gospoda Urbana“) bei kitas.

Finžgaras yra labai žinomas kaip apysakų apie kaimą rašytojas, kuriose pavaizdavo pasaulį, pažįstamą nuo vaikystės (apysakos „Dėdės“ („Strici“), „Mergaitė Ančka“ („Dekla Ančka“), „Baltasis jaunikis“ („Beli ženin“)). Jo kaimo tematikos pjesės taip pat kilo iš šių kūrinių: „Brakonierius“ („Divji lovec“), „Grandinė“ („Veriga“), „Gyvenimo nuolauža“ („Razvalina življenja“. Jaunystės prisiminimus jis aprašo kūrinyje „Mano kelionių metai“ („Leta mojega popotovanja “) (1957).

F. S. Finžgaras taip pat rašė jaunimui: „Lai būna studentas“ („Študent naj bo“), „Ponas Hudournikas“(„Gospod Hudournik“), „Makalonca“. Jo darbuose kreipiamas dėmesys į išsilavinimo troškimą.

Rašytojas taip pat buvo literatūros žurnalo „Mladika“ redaktorius bei SAZU (Slovėnijos mokslo ir meno akademijos) draugijos narys.
 Metai  Darbai 1890  kelionių dienoraštis Iz veselih časov 1891  drama Na Gosposvetskem polju 1891  pokalbis Arburetum 1892  apsakymas Francetov France 1893  apysaka Gozdarjev sin 1894  novelė Zaroka opolnoči 1896  idiliškas epas Triglav 1897  trumpa charakteriska Pri Klemenčku 1898  kaimiškos tematikos apysaka Stara in nova hiša 1899  apysaka Deteljica 1899  apysaka Kvišku 1899  kaimiškos tematikos apysaka Dovolj pokore 1900  kelionių dienoraštis Oranže in citrone 1901  novelė Oče je… 1902  drama Divji lovec 1903  apsakymų ciklas Moja duša vasuje 1904  socialinis romanas Iz modernega sveta 1905  pasakojimas Srečala sta se 1906-1907  romanas Pod svobodnim soncem 1908  istorija Življenje in smrt mohorske knjige 1909  autobiografinė apysaka Študent naj bo 1910  apsakymas apie medžioklę Na petelina 1911  apsakymas Ecce homo; Naš vsakdanji kruh 1912  apsakymas Sama 1912  drama Naša kri 1913  apysaka Dekla Ančka 1914  drama Veriga 1915  ciklas Prerokovana 1915  autobiografinė novelė Konjička bom kupil 1916  apysaka Boji 1917  kronika Kronika gospoda Urbana 1918  apsakymas Golobova njiva 1918  apsakymas Slike brez okvirja 1919  apsakymas Polom 1920  drama Razvalina življenja 1923  apsakymas Razodetje (Seliškar)|Razodetje 1923  trijų pasakojimų ciklas Pisarna 1924  novelė Beli ženin 1925  apsakymas Gospod 1926  apysaka Strici 1931  kelionių dienoraštis Prek poljskih polj 1934  Gospod Hudournik 1935  socialinės tematikos apsakymas Sibirija 1937  novelė Tale naš Jaka 1938  novelė Za prazen nič 1939  istorija Kovač popotnik 1939  istorija Prekvata ovca 1944  alegorija Makalonca 1944  alegorija Kolednikove Prikazni 1951  apysaka Mirna pota 1951  apsakymas Njiva (Seliškar)|Njiva 1953  liaudies pasakojimas Gostač Matevž 1957  atsiminimai Leta mojega popotovanja 1958  novelė Na dopustu

 Nuorodos 
 Frano S.Fižgaro gimtinė
 Žirovnicos savivaldybės puslapis 

Kategorija:Slovėnijos rašytojai
Kategorija:dramaturgai
Kategorija:vertėjai
Kategorija:kunigai