Dieninis

Dieninis (; ) – kareivis, oficialus karininko ar karo valdininko tarnas ar pasiuntinys.

Dieninio pareigos:
 būti kurjeriu ir perduoti pavaldiniams karininko įsakymus
 prižiūrėti karininko uniformą ir asmeninius daiktus
 vairuoti karininko automobilį, neretai ir kovinėse situacijose
 kautynėse būti karininko asmens sargybiniu
 atlikinėti kitus darbus, kuriuos daryti karininkas neturi laiko ar noro.
Kariuomenėse, kur karininkai paprastai būdavo iš aukštesniųjų visuomenės sluoksnių, buvo gana įprasta, kad karininkui demobilizavusis jo dieninis tapdavo jo namų tarnu.

 Dieniniai Rusijos imperijoje 
Petras I vienu metu turėdavo dieninius iš bajorų, jų pareigos atitiko fligeladjutantų pareigas. Vėliau, tebevaldant Petrui I, dieniniais (денщики) ėmė vadinti žemo rango kareivius ar eilinius, kurie nuolatos (ne tik dieną) patarnaudavo karininkams ir valdininkams.

1713 m. buvo apibrėžta, kiek dieninių gali turėti generolai ir karininkai. Tas skaičius einant laikui keitėsi.

1881 m. panaikintas pavadinimas денщик. Generolams, karininkams ir valdininkams liepta skirti patarnautojus iš rikiuotės kareivių. Tokie patarnautojai turėjo būti aprūpinami lygiomis teisėmis su kitais rikiuotės kareiviais.

Dieninio pareigos:
 Perdavinėti pavaldiniams karininko įsakymus
 Valyti karininko uniformą ir batus, rūpintis karininko bagažu.

Aukšto rango kavalerijos karininkai dažnai dieniniais pasirinkdavo kazokus, kuriais būdavo galima pasikliauti kautynėse ir kurie garsėjo savo apsukrumu žygio sąlygomis. Tokių kazokų paslaugas reikėdavo apmokėti, reikėdavo aprūpinti juos žirgais. Kol nebuvo panaikinta baudžiava, nemažai mažo rango karininkų iš baudžiauninkų turinčių šeimų iš namų atsigabendavo ir tarną. Tai ypač praktikavo pėstininkų ir artilerijos karininkai, kurių nereikėdavo saugoti kautynėse. Savo dieninius jie palikdavo gurguolėje.

 SSRS 
Raudonojoje armijoje dieninių nebuvo, nes patarnautojų buvimas buvo suvoktas kaip nesuderinamas su revoliucine morale.

Vėliau buvo suvokta, kad aukšto rango karininkams pagalbininkai reikalingi. Didžiojo Tėvynės karo metais dieninių funkcijas atlikinėjo karininkams priskirti kareiviai ar seržantai, kurie buvo vadinami . Jie dažnai būdavo ir karininko automobilio vairuotojai.

 Prancūzija 
Prancūzijos ginkluotosiose pajėgose dieniniai buvo vadinami ordonnance. Šios pareigos panaikintos po Antrojo pasaulinio karo.

 Vokietija 
Vokietijos kariuomenėje dieniniai buvo vadinami Ordonnanz ('pasiuntinys, ordonansas', iš ). Kasdienėje kalboje –  'valytojas' ar  'kamerdineris, tarnas'.

Vokietijoje visi generolai ir karininkai turėjo teisę turėti vieną žmogų kaip oficialų tarną. Šie dieniniai () privalėdavo dalyvauti kai kuriuose apmokymuose, nuo kurių atleisdavo tik dieninius karininkų, kurie turėdavo žirgus.

 Austrija 
Austrijos kariuomenėje kiekvienas karininkas turėjo teisę turėti 1 dieninį ().

Vienas žinomų Austrijos dieninių yra čekų rašytojo J. Hašeko satyrinio antikarinio romano „Šauniojo kareivio Šveiko nuotykiai“ personažas kareivis Šveikas.

 Indija 
Indijos kariuomenėje buvo naudotas britų terminas . Vėliau šį terminą pakeitė  'padėjėjas, pagalbininkas'. Buvo siūlymų tokias pareigas panaikinti, kaip kad tai buvo padaryta Indijos laivyne bei Indijos oro pajėgose.Sahayak scrap cry.

 Italija 
Italijos kariuomenėje dieninius vadino , iš  'rūpintis, prižiūrėti, aptarnauti'. Dieniniai panaikinti 1971 m.

 D. Britanija 
D. Britanijos kariuomenėje Pirmojo pasaulinio karo metais dieninius vadino  'kareivis tarnas'. Kiekvienas karininkas turėdavo tarną, kurį išsirinkdavo iš savo kareivių.

Tarpukario metais imtas naudoti terminas . Antrojo pasaulinio karo metais tik armijos ir oro pajėgų vyresnieji karininkai oficialiai turėdavo savo asmeninius dieninius. Jaunesnieji karininkai paprastai keliese dalindavosi vieną dieninį.

Dieninio pareigos paprastai būdavo laikomos pageidaujamomis. Dieniniai būdavo atleisti nuo labiausiai varginančių kareiviškų pareigų. Jie dažnai gaudavo geresnį davinį, susilaukdavo kitų privilegijų iš savo karininkų. Vyresniųjų karininkų dieniniai paprastai greitai tapdavo lanskapralais, daugelis vėliau tapdavo kapralais ir net seržantais.

Ši pareigybė po karo buvo praktiškai panaikinta. Dvaro divizijos () karininkai vis dar turi dieninius (), kas turi pabrėžti aukštą jų padėtį.

D. Britanijos kariniame laivyne dieninių funkcijas paprastai atlieka stiuardai. Laive tik laivo kapitonas ir admirolas gali turėti asmeninius stiuardus. Kitus karininkus aptarnauja bendra stiuardų grupė. Daugelis laivų turi bent du stiuardus, o dideli laivai jų gali turėti gerokai daugiau.

D. Britanijos kolonijinėje kariuomenėje, ypač Britų Indijos armijoje, dieninius paprastai vadindavo , o ne . Orderly dažnai būdavo ne kareivis, o civilis asmuo.

John Ronald Reuel Tolkien, aprašydamas veikėjų Samwise Gamgee ir Frodo Baggins santykius, pasirėmė santykiais tarp dienininko ir jo karininko, stebėtais karo tarnybos Pirmojo pasaulinio karo fronte.Humphrey Carpenter (ed.) The Letters of J.R.R. Tolkien

 Šaltiniai 

Kategorija:Karinės pareigos
Kategorija:Rusijos imperijos ginkluotosios pajėgos