Nikolajus Miaskovskis

Nikolajus Miaskovskis (, 1881 m. balandžio 20 d. Modlinas prie Varšuvos – 1950 m. rugpjūčio 8 d. Maskva, palaidotas Novodevičės kapinėse) – Rusijos kompozitorius, muzikos kritikas, pedagogas.

 Biografija 
1911 m. baigė Sankt Peterburgo konservatoriją, A. Liadovo klasę. 1940 m. menotyros daktaras.

1919–1930 m. valstybinės muzikos leidyklos Maskvoje redaktorius. Nuo 1921 m. Maskvos konservatorijos dėstytojas, profesorius.

Mokiniai: Aramas Chačaturianas, Dmitrijus Kabalevskis, Vano Muradelis.

 Kūryba 
Sukūrė 2 kantatas (1942 m., 1947 m.), 27 simfonijas (1908–1949 m.), 3 simfonijetes, simfoninę poemą „Alastoras“ (1913 m.), simfoninių uvertiūrų, tarp jų – „Patetinė“ (1947 m.), koncertus smuikui ir orkestrui (1938 m.), violončelei ir orkestrui (1944 m.), 13 styginių kvartetų (1930–1949 m.), sonatas smuikui ir fortepijonui (1947 m.), violončelei ir fortepijonui (1911 m., 1948 m.), 9 sonatas fortepijonui (1909–1949 m.), pjesių, dainų, daugiau kaip 100 romansų. Geriausieji kūriniai emocingi, melodika daininga.

 Įvertinimas 
 1941 m. – pirmo laipsnio Stalino premija
 1946 m. – pirmo laipsnio Stalino premija
 1946 m. – pirmo laipsnio Stalino premija
 1950 m. – antro laipsnio Stalino premija
 1951 m. – pirmo laipsnio Stalino premija
 1946 m. – TSRS liaudies artistas
 1946 m. – Lenino ordinas
 1950–1989 m. N. Miaskovskio vardu vadinosi Uralo styginių kvartetas

 Šaltiniai 

Kategorija:Rusijos kompozitoriai
Kategorija:Rusijos muzikos pedagogai
Kategorija:Muzikos kritikai