Vėlaičių senosios kapinės

Vėlaičių senosios kapinės, vadinamos Pilale, Vaitkaus Pilale, Milžinkapiu, Grafo kapu (valstybės saugoma kultūros vertybė: unikalus kodas - , senas registro kodas - L834) – kapinės rytinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Vėlaičiuose (Kartenos seniūnija), 0,32 km į pietus nuo kelio , Alanto kairiajame krante. 

 Kapinės 
Įrengtos slėnio terasos kalvelėje. Ji gamtinės kilmės, ovalo plano, pailga šiaurės - pietų kryptimi, 40 m ilgio, iki 15 m pločio ir 2 m aukščio,Kretingos rajono gamtos ir kultūros paminklų ir saugotinų objektų katalogas. – Vilnius: Valstybinis žemėtvarkos institutas, 1976 m. apaugusi lapuočiais medžiais. Šiaurinėje dalyje yra apie 5 m ilgio, 3 m pločio ir 0,8 m gylio duobė, kurioje guli stambūs akmenys. Laidojimo žymių nėra. 

Teritorijos plotas – 0,06 ha, perimetras – 112 m. Kretingos rajono kapinių apskaitos duomenys (1982 m. lauko darbai). – Kaunas: Visasąjunginio žemės ūkio aerofotogeodezinių tyrinėjimų instituto Vakarų filialas, 1983 m.

 Istorija 
Kalva vadinama Pilale, Vaitkaus pilale. Pasakojama, kad joje senovėje buvo laidojami Vėlaičių pilalės (piliakalnio) gyventojai. Žemės savininkas Vaitkus 1924 m. norėjo ją suarti, tačiau dėl gausybės stambių akmenų to padaryti nepavyko. Panašu, kad kalvoje galėjo būti ankstyvojo ar senojo geležies amžiaus kapai, kuriems būdingos akmenų konstrukcijos.

Rečiau kalva vadinama Milžinkapiu ir pasakojama, kad joje senovėje buvę palaidoti milžinai.

Kiti kalvelę vadina Grafo kapu ir pasakoja, kad čia, po akmenų krūsnimi buvęs palaidotas Kartenos dvarininkas, grafas Pliateris. Tarpukariu kaimo jaunuoliai krūsnį išardė ir bandė atkasti tariamai grafo kape paslėptus lobius, tačiau išskyrus akmenis, nieko nerado. Vėliau į iškastą duobę buvo suversti ir išardytos krūsnies akmenys. 

Dar pasakojama, kad kalvoje buvęs iškastas Kartenos dvaro rūsys, kuriam sugriuvus, sienų akmenys liko gulėti duobėje. 

XVI–XVIII a. joje veikė Vėlaičių kaimo kapinės. 

1992 m. kapinės paskelbtos naujai išaiškinamu istorijos ir kultūros paminklu – Vėlaičių senkapiais (kodas IP2460A), o 1997 m. įrašytos į kultūros vertybių registro laidojimo vietų sąrašą (kodas L834),Valstybės žinios – 1998 m. gegužės 6 d. – P. 23 2005 m. pripažintos valstybės saugomu kultūros paveldo objektu.Valstybės žinios – 2005 m. gegužės 7 d. Nr. 58-2034   

1974–1976 m. kartografavo Respublikinis žemėtvarkos projektavimo institutas, 1982 m. – Visasąjunginio žemės ūkio aerofotogeodezinių tyrinėjimų instituto Vakarų filialas, 1992 ir 1995 m. – Valstybinis žemėtvarkos institutas, 2015 m. – Kultūros paveldo centras.     

 Tyrimai 
Kalvą 1958 m. aprašė Vilniaus universiteto studentas Aloyzas Gvidonas Bartkus.Tariamas pilkapis-milžinkapis, Vėlaičių km., Kartenos apyl., 1958 m. – Archeologinio paminklo pasas. Surašė Aloyzas Gvidonas Bartkus. – Kretingos muziejaus mokslinis archyvas. – F. 4, b. 15 1964 ir 1981 m. žvalgė Ignas Jablonskis, kalvos rytinėje ir vakarinėje papėdėje aptikęs iki 70 cm storio su suodžiais ir angliukais maišytos žemės sluoksnį.Ignas Jablonskis. Žvalgomosios archeologinės ekspedicijos Kretingos, Plungės, Skuodo rajonuose ir Būtingėje kai kurių kultūros paminklų aprašymai, brėžiniai, situacijos planai, 1982 m. 1982 m. žvalgė Mokslinė metodinė kultūros paminklų apsaugos taryba (ekspedicijos vadovas Romas Olišauskas), 1992 m. – Lietuvos kultūros paveldo mokslinio centro archeologinė ekspedicija (vadovas Vilnius MorkūnasVilnius Morkūnas. 1992 m. Kretingos rajono žvalgomosios archeologinės ekspedicijos ataskaita, 1995. – Lietuvos kultūros paveldo centro paveldosaugos biblioteka. – F. 28, ap. 1, b. 14), o 1995 m. – Kultūros paveldo centro istorikės Loreta Kazlavickienė ir Jadvyga Verksnienė, 2015 m. – Jolanta Paunksnienė (KPC) ir Julius Kanarskas (SRP direkcija).

 Šaltiniai 

 Nuorodos 


Kategorija:Kretingos rajono paveldas
Kategorija:Kretingos rajono kapinės
Kategorija:Salantų regioninio parko paveldas