Pavolgio Vokiečių ATSR

Pavolgio Vokiečių ATSR (; ) – Rusijos TFSR administracinis teritorinis vienetas, egzistavęs 1923–1941 m.

 PVATSR istorija ir sudėtis 
1918 m. spalio 19 d. RTFSR Liaudies Komisarų Tarybos nutarimu iš Saratovo ir Samaros gubernijų dalių buvo sukurta pirmoji autonominė sritis – Pavolgio Vokiečių autonominė sritis.

1923 m. gruodžio 19 d. Pavolgio Vokiečių autonominė sritis buvo pertvarkyta į Pavolgio Vokiečių ATSR, kurios plotas buvo 28 tūkst. 200 km² ir kurioje 1933 m. gyveno 576 tūkst. gyventojų.

1928–1934 m. PVATSR įėjo į Žemutinės Volgos sritį ir Žemutinės Volgos kraštą, o 1934–1936 m. – į RTFSR Saratovo kraštą.

Pagal 1936 m. gruodžio 5 d. TSRS konstituciją Pavolgio Vokiečių ATSR buvo atskirta nuo Saratovo krašto, kurio likusi dalis tapo Saratovo sritimi.

1939 m. apie du trečdalius ATSR gyventojų sudarė Pavolgio vokiečiai. Daug Pavolgio vokiečių, ypač su aukštuoju išsilavinimu ir/ar turinčių pramonines specialybes, gyveno ir dirbo Saratove, kur sudarė didelę dalį aukštųjų ir vidurinių mokyklų dėstytojų ir pramonės specialistų.

Pavolgio Vokiečių ATSR sudarė 22 kantonai.

Prasidėjus Vokietijos-TSRS karui TSRS Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo 1941 m. rugpjūčio 28 d. įsaku Pavolgio vokiečiai buvo apkaltinti bendradarbiavimu su Vokietija ir iškeldinti į Kazachijos TSR, Altajų ir Sibirą. Pavolgio Vokiečių ATSR teritorija buvo padalinta ir prijungta prie Saratovo (15 kantonų) ir Stalingrado (7 kantonai) sričių.

 Gyventojai 
1924 m. birželio 12 d. vokiečių kalba buvo paskelbta antrąja oficialia kalba, kuria tvarkomi reikalai ir kuria mokoma mokyklose. Dėstymas vokiečių kalba buvo sparčiai diegiamas mokyklose, buvo įsteigta leidykla, leidusi knygas vokiečių kalba.

Pavolgio Vokiečių ATSR buvo viena pirmųjų TSRS autonominių respublikų, pasiekusių visuotinį raštingumą. ATSR buvo 171 nacionalinė vidurinė mokykla, 11 technikumų, 3 darbininkų fakultetai, 5 aukštosios mokyklos. Taip pat respublikoje buvo 172 kolūkių klubai bei kultūros namai, Vokiečių nacionalinis teatras, vaikų teatras. Buvo leidžiamas 21 laikraštis vokiečių kalba.История российских немцев. АССР НП .

+ Pavolgio Vokiečių ATSR gyventojų tautinė sudėtis pagal 1926 ir 1939 m. surašymus Tautybė  Skaičius 1926 m.  % (1926 m.)  Skaičius 1939 m.  % (1939 m.) vokiečiai 379 630 66,42 % 366 685 60,46 % rusai 116 561 20,39 % 156 027 25,72 % ukrainiečiai 68 561 11,99 % 58 248 9,6 % kazachai 1353 0,24 % 8988 1,48 % totoriai 2109 0,37 % 4074 0,67 % mordviai 1429 0,25 % 3048 0,5 % baltarusiai 159 0,03 % 1636 0,27 % kinai 5 0 % 1284 0,21 % žydai 152 0,026 % 1216 0,20 % kiti 1619 0,28 % 5326 0,88 % Viso 571 578(100,00 %) 606 532(100,00 %)

 Politinė organizacija 

Pagrindinis PVATSR valstybinės valdžios organas buvo Tarybų Centrinis vykdomasis komitetas (CVK) (nuo 1937 m. – PVATSR Aukščiausioji Taryba), buvęs įstatymų leidybos ir atstovaujamuoju organu. Nuolat dirbdavo PVATSR CVK Prezidiumas (nuo 1937 – PVATSR AT Prezidiumas), likę CVK nariai (nuo 1937 m. – likę AT deputatai) rinkdavosi 10-12 kartų per metus sesijoms.

Vykdomoji respublikos valdžia – PVATSR Liaudies komisarų taryba, kurią sudarė dešimt liaudies komisariatų (vidaus reikalų, justicijos, sveikatos apsaugos, finansų, žemės ūkio, darbo, socialinio aprūpinimo ir kt.), darbininkų ir valstiečių inspekcija, liaudies ūkio taryba.
Užsienio politikos ir užsienio prekybos monopolija priklausė TSRS LKT, tačiau buvo leista respublikoje sudaryti užsienio prekybos padalinį. Prie PVATSR LKT buvo sudaryta TSRS Jungtinės valstybinės politinės valdybos padalinys.

Finansinio ir ekonominio valdymo centralizuotumui išlaikyti PVATSR finansų ir darbo komisariatai bei darbininkų ir darbininkų inspekcija buvo tiesiogiai pavaldūs atitinkamoms centrinėms RTFSR institucijoms. Už planinių užduočių vykdymą buvo atsakinga ATSR LKT.История российских немцев. Правительство АССР НП .

 Nuorodos 

Kategorija:RTFSR autonomijos
Kategorija:Saratovo sritis