Grykšiai

Grykšiai – kaimas Kretingos rajono savivaldybėje, 5 km į rytus nuo Kretingos. Teritorijos plotas – 229,7 ha.Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas „Dėl Kretingos rajono savivaldybės gyvenamosios vietovės pavadinimo pakeitimo, gyvenamųjų vietovių teritorijų ribų nustatymo ir pakeitimo“. – Vilnius. – 2016 m. spalio 26 d. – Nr. 1062. – Teisės aktų registras. – 2016 m. lapkričio 2 d. – Nr. 26124

 Etimologija 
Pavadinimas kilo nuo pirmųjų naujakurių Grykšių pavardės. Rašytiniuose šaltiniuose vietovės vardas rašomas , , , . Vietos kretingiškių tarme kaimas vadinamas .

 Geografijai 
Vietovė yra Pajūrio žemumoje, įsiterpusi tarp Rubuliams priklausančio Ilgųjų Pievų miško, Daktarų, Klibių, Padvarių ir Dupulčių.Kretingos rajono savivaldybė: žemėlapis. – VĮ Registro centras. – Vilnius, 2021 

Pietiniu pakraščiu eina plentas Šiauliai–Palanga, o centrine dalimi – nuo jo atsišakojantis kelias Dupulčiai–Klibiai. Rytiniame ir pietiniame pakraštyje auga Ilgųjų Pievų miškas, o šiaurės vakarinėje dalyje – šio miško masyvui priklausantis Plikių miškas.

 Istorijai 
Grykšių užusienis atsirado XVII a. II pusėje plėšininėje Kretingos dvaro žemėje, įsiterpusioje tarp Dvaro girios ir gatvinio Klibių kaimo. Pirmąkart jis paminėtas 1771 m. Kretingos grafystės inventoriuje.Inwentarz hrabstwa Kretyngi dobr dziedzicznych Jaśnie Wielmożnego Jmci Xiędza Ignacego Jakuba kniazia Massalskiego, biskupa wileńskiego, orderu Orła Białego kawalera, pzezemnie Franciszka Aloizego Jodkę, komornika Pttu Lidzkiego, zesłanego na to komissarza w Roku 1771 diebus 7bris sporządzony. – Lietuvos valstybės istorijos archyvas. – F. 11, ap. 1. – B. 1591. – L. 113v-114 Užusieniui priklausė apie 6 valakus žemės, kuri ribojosi su Daktarais, Klibiais, Slučkais ir Dupulčiais. Centre stovėjo 4 sodybos, kuriose gyveno Jurgis Tiškus, Petras Stoškus, Antanas Miežetis ir Jonas Tarvydas su šeimomis, mokėję dvarui činšą.

XIX a. Grykšiai tapo kaimu. Dvasiniais jo gyventojų reikalais rūpinosi Kretingos parapijos dvasininkai – kunigai pranciškonai.

1827–1846 m. kaime buvo 2,Wizyta kośioła i klasztoru Kretyngowskiego z roku 1827. – 1827–1830 m. – Lietuvos mokslų akademijos Vrublevskių bibliotekos Rankraščių skyrius. – F. 39. – B. 107. – L. 4Вѣдомость жителямъ Ковeнской губерніи Тельшевскаго уѣзда вѣроисповѣданія рымско-католическаго Кретингенскаго прихода, составлена 1845-го года. – Lietuvos valstybės istorijos archyvas. – F. 605, ap. 2. – B. 723. – L. 89v-90Michał Gadon. Opisanie powiatu Telszewskiego w gubernii Kowieńskiej w dawnem Xięstwie Żmujdzkiem położonego. – Wilno, 1846. – S. 152 (leidinyje klaidingai nurodyti 22 dūmai) o 1857 m. – 3 katalikų kiemai.Списокъ исповедающихся и неисповедающихся Римско-Католическимъ лицамъ Кретингенскаго приходаб, 1857 года составленъ. – Lietuvos mokslų akademijos Vrublevskių bibliotekos Rankraščių skyrius. – F. 39. – B. 93. – L. 18v-19 1845 m. gyveno Pranciškus Montrimas su žmona Terese, vaikais Vincentu, Pranciškumi, Viktorija, Antanu, Magdalena bei Petras Bertašius su motina Ona, žmona Joana, vaikais Petru ir Magdalena, samdiniais Antanu Bertašiumi, Pranciškumi Mikalausku, Magdalena Godlevska ir Ona Mažylyte. 1857 m. žemdirbyste vertėsi Vincento Montrimo, Petro Bertašiaus ir Jono Putvino šeimos.

1861 m. kaime liko 1 sodyba, o rytinėje žemių dalyje Kretingos dvaras pastatė plytinę, kurios produkcijai gaminti naudotas čia pat kasamas molis.Планъ Ковенской губерніи Тельшевскаго уѣзда имѣнія Кретингенъ. – 1861–1865 m. – Kretingos muziejaus dokumentų rinkinys. – Nr. KM GEK-11904Julius Kanarskas. Daktarų ir Grykšių kaimai (Istorinė pažyma). – Kretinga, 2007 m. lapkričio 10–12 d. – Kretingos muziejaus mokslinis archyvas. – F. 16. – B. 180 Tai buvo didžiausia šio profilio pramonės įmonė Telšių apskrityje, rašytiniuose šaltiniuose vadinama Kretingos plytų fabriku.Lietuvos TSR istorijos šaltiniai. – Vilnius, 1965. – T. 2. – P. 46

Vykdant baudžiavos panaikinimo reformą didesnė dalis dirbamos žemės 1869 m. išdalinta išsipirkti valstiečiams Kavaliauskui ir Tadui Žyliui, o plytinės teritorija liko dvarui. Ganyklos, šienaujamos pievos ir miškas palikti bendram valstiečių ir dvaro naudojimui.Планъ No 28 Ковенской губерніи Тельшевскаго уѣзда деревень Докторы, Клиби, Грыкши. – 1869 m. – Kretingos muziejaus dokumentų rinkinys. – Nr. KM GEK-11893

Kretingos dvaro savininku tapus Juozapui Tiškevičiui, matininkas Aleksandras Kalašnikovas 1883 m. pamatavo valstiečių, dvaro ir bendro naudojimo žemes bei parengė kaimo ribų ir žemėnaudos planą.Планъ дачи Ковенской губерніи Телшевскаго уѣзда Кретингенской волости деревни Грикше (…) – 1883 m. ir 1886 m. – Kopija, 1903 m. – Kretingos muziejaus dokumentų rinkinys. – Nr. KM GEK-11845 Pagal jį Grykšiams tuo metu priklausė apie 120 ha žemės. Dvi valstiečių šeimos valdė 2,76 ha pasodybinės, 27,29 ha ariamos, 17,25 ha pievų ir 48,27 ha ganyklų žemės. Dar 16,24 ha ganyklų valstiečiai naudojosi bendrai su dvaru. Abi valstiečių sodybos stovėjo ties kaimo viduriu. Tarp jų ir vakariniu pakraščiu einančio kelio Dupulčiai–Daktarai–Klibiai telkšojo 3 kūdros. Pietrytine dalimi nuo Kretingos–Kartenos vieškelio mišku ėjo kitas kelias, vedęs link dvarui priklausančio 15 ha plytinės žemės sklypo.

Po baudžiavos panaikinimo reformos nauju Grykšių kaimynu tapo dvaro žemėje išaugęs Padvarių kaimas, su kurio naujakuriais kilo ginčų dėl žemių ribų. Dėl to 1886 m. matininkai Kamenskis ir Fugalevičius, dalyvaujant Grykšių valstiečiams Tadui Žiliui ir našlei Karolinai Kavaliauskienei bei Bliūdsukių bendruomenės atstovui Ignotui Tamošauskiui, patikslino kaimo ribas.Планъ дачи Ковенской губерніи Телшевскаго уѣзда Кретингенской волости деревни Грикше (…) – 1883 m. ir 1886 m. – Kopija, 1903 m. – Kretingos muziejaus dokumentų rinkinys. – Nr. KM GEK-11845

Dvarui nugriovus plytinę, o jos žemę pardavus, 1895 m. Grykšiuose buvo jau 4,Карта Ковенск. и Курляндск. губерній и части Пруссіи. – VIII-9. – Тельшевск. и Гробинск. уѣзд. – Съёмка 1895 года. – Печатано въ XI-1913 г. 1923 m. – 5 ūkiai.Lietuvos apgyventos vietos. – Kaunas, 1925. – P. 114 Vykdant Lietuvos žemės reformą kaimas 1939–1943 m. išskirstytas į vienkieminius ūkius.Kretingos valsčiaus Grikšių kaimo skirstymo vienkiemiais byla. – 1939–1943 m. – Lietuvos centrinis valstybės archyvas. – F. 1350, ap. 1. – B. 83Kretingos vls. Grikšių k. Išskirstymo viensėdžiais planas (1:5000). – Lietuvos centrinis valstybės archyvas. – F. 1250, ap. 4/5. – B. 211

Per sovietinius trėmimus 1948 m. gegužės 22 d. į Irkutsko srities Šamankos gyvenvietę išvežtos kaimo senbūvių Kavaliauskų ir Žilių šeimos (8 žmonės). Tremtyje mirė Stanislava Kavaliauskienė, jos duktė Stanislava ir Juozas Žilys. Kitiems tremtiniams į Lietuvą grįžti buvo leista po 1957–1958 m.Lietuvos gyventojų genocidas, 1948 (A–M). – Vilnius, 2007. –T. 3, d. 1. – P. 620, 6221941–1952 metų Lietuvos tremtiniai. – Vilnius, 1993. – Kn. 1. – P. 439

1959 m. Grykšiuose gyveno Burbų, Butkų, Lankučių, Šaulių, Ylakių ir kt. šeimos.Irena Šeškevičienė. Kaimą tarp daubų atgaivino sodininkai. – Pajūrio naujienos. – 2009 m. birželio 12 d. XX a. 9 deš. nebeliko nei žmonių, nei sodybų. Atkūrus Lietuvos nepriklausomybę, kaimą atgaivinti ėmėsi naujakurys Rimantas Radzevičius. Po 2016 m. gyvenviečių ribų patikslinimo, prie Grykšių buvo prijungta didesnioji Kretingos seniūnijai priklausanti Slučkų žemių dalis, o pietinė kaimo riba pasiekė plentą Šiauliai–Palanga. Šiuo metu Grykšiuose yra Vytauto, Ilgųjų Pievų ir Vasaros gatvės, prie kurių auga Kretingos priemiestis.

 Gyventojai 

 Šaltiniai 

 Nuorodos 
 Kaimą tarp daubų atgaivino sodininkai. – Pajūrio naujienos. – 2009 m. birželio 12 d.
 Grykšiai. Dvaro girios pakraštyje išaugęs kaimas. – Pajūrio naujienos. – 2020 m. rugsėjo 25 d.
 Grykšiai. Dvaro girios pakraštyje išaugęs kaimas. – Vakarų ekspresas. – 2020 m. rugsėjo 26 d.
 Lyg iš pelenų kyla kaimas Kretingos pašonėje: kadaise turėjo įžymų fabriką, o vėliau neliko nei vieno gyventojo. – Delfi.lt. – 2021 m. sausio 23 d.

Kategorija:Kretingos rajono savivaldybės gyvenvietės