Katlėriškiai

Katlėriškiai – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 6 km į pietryčius nuo Debeikių kaimo, prie kelio . Ribojasi su Prūdų, Ivonių, Šukavietės, Trumbatiškio kaimais bei Dobilynės viensėdžiu. Per kaimą teka Kilėvos upelis – Aknystos kairysis intakas. Priklauso Debeikių seniūnijai ir parapijai, o nuo 2009 metų – Aušros seniūnaitijai.Janonis, O. (sud.). (2015). Anykščių krašto tyrėjo parankinė knyga. Kn. 3: Anykščių kraštas okupacijų metais (1940–1989). Anykščiai. P. 23, 37.

 Istorija 

 Ankstyvasis laikotarpis 

Rašytiniuose šaltiniuose kaimas pirmą kartą paminėtas 1765 m. Ukmergės apskrities seniūnijų inventoriuose. Svarbūs dokumentai, liudijantys apie žemės valdymą:

 1887–1890 m. žemės valdymo ir perdavimo sutartis: 1890 m. kovo 8 d. dokumente minimos Katlėriškių vietovės, perduodant žemes Debeikių apylinkėse. Jame kaip sutarties dalyvis įrašytas valstietis Vikentijus (Vincentas) Dičius. Sutartis patvirtinta valsčiaus seniūno, antspauduota ir paliudyta kelių asmenų. Žemės valdymo sutartis. (1887–1890). Rašytinė žemės valdymo sutartis. [Rankraštis]. Asmeninė kolekcija.
 1910 m. žemės planas: 1910 m. rugsėjo 8 d. patvirtintas žemės planas, kuriame pažymėti sklypai Debeikių valsčiaus teritorijoje, įskaitant Katlėriškių apylinkes. Plane nurodyti žemės sklypų dydžiai, ribos bei kaimyninių valdų savininkai. Dokumentą parengė matininkas, patvirtino valsčiaus valdyba. Žemės planas. (1910). Katlėriškių žemės planas su prierašu. [Rankraštis]. Asmeninė kolekcija.miniatiūra|270x270px|Žemės valdymo sutartis. (1887–1890). 

 Sovietmetis ir kolektyvizacija 
Kaimas administraciniu atžvilgiu priklausė Trumbatiškio apylinkei, tačiau 1971 m. kovo 12 d. buvo perkeltas į Debeikių apylinkę. XX a. viduryje kaimas buvo įtrauktas į kolektyvizacijos procesą:

 1949 m. balandį Katlėriškiai prijungti prie „Žalgirio“ kolūkio.
 Nuo 1954 m. kaimas priklausė „Kelio į komunizmą" kolūkiui.
 Nuo 1978 m. – „Ateities" kolūkiui.
 Nuo 1989 m. – „Debeikių" kolūkiui.

1992 m. kolūkis iširo.


 Etnokultūrinis palikimas 
miniatiūra|246x246px|Katlėriškių žemės planas. (1910). 
Senosios kaimo kapinės šiuo metu yra nebenaudojamos. Išlikęs medinis kryžius, pastatytas partizanui Petrui Juciui (1922–1945), metalinis kryžius, skirtas anksčiau čia gyvenusiai Marijonai Puodžiūnaitei ir antkapinis paminklas Aleknavičių šeimai. Šioje vietoje tarybiniais laikais per Vėlines sodiečiai tradiciškai susirinkdavo, degdavo laužus ir dalindavosi prisiminimais, draugiškai šnekučiuodavosi. Karkauskienė, A. (2014). Gimtinė: mirę kaimai ir žmonių likimai. Utena: Utenos spaustuvė. Taip pat minima, kad artimieji meniškai puošdavo brolio partizano kapą, naudodami įvairius tautinės atributikos elementus.

 Vietovardžiai 
Išlikę ir užfiksuoti vietovardžiai (žr. Juozo Dičiaus žemės ir sodybos planas Katlėriškių kaime)Dičiūtė, D. (2009). Juozo Dičiaus žemės ir sodybos planas Katlėriškių kaime. [Schema, rankraštis]. Asmeninė kolekcija.:

 Vaversių pakriūta
 Biržinė
 Dubela (pieva)
 Marijonas desinsina
 Ožia paraistė (pieva)
 Beržakalnis
 Abelas kalnas
 Samanykštis
 Darymas (pieva)
 Krūmelio raistas
 Krūmelis
 Galaiūlyčių (pieva)
 Prūdelis
 Prūdelio kalnelis
 Versmės
 Kilėva (upelis)
 Kapčiai (ryboženkliai)

 Tautosaka 
Katlėriškiai yra įtraukti į Lietuvių tautosakos archyvo rinkinius. 1932–1933 m. vietos tautosaką čia rinko Utenos gimnazijos mokytojo Petro Lapienės vadovaujami mokiniai.Lietuvių tautosakos archyvo duomenų bazė. Tautosakos komisijos (1930–1935) rinkiniai. (P. 160, 254, 255, 256, 257). Prieiga per internetą: https://tautosakos-rankrastynas.lt/lt/irasas/13120 Rinkiniuose, be kitų tekstų, užfiksuotos kelios dainos ir pasakojimai, pateikti Katlėriškių gyventojų. Tarp užrašytos medžiagos yra:

 Dainos Nr. 254, Nr. 164, Nr. 165 ir Nr. 166 (užrašė A. Puodžiūnaitė 1932 m. žiemą iš D. Puodžinienės).
 Dainos Nr. 141 ir Nr. 142 (užrašė M. Gutauskaitė iš V. Gutauskienės).

 Gyventojai 
1923 metais Katlėriškiuose buvo užfiksuotos 7 sodybos, kuriose gyveno 34 žmonės. Vėliau, 1935 metais, kaimas buvo išskirstytas į vienkiemius, tuomet turėjo 86,94 ha žemės. Dauguma gyventojų buvo Puodžiūnai. Taip pat kaime gyveno ir kitos šeimos: Dičiai, Aleknavičiai, Aleksandravičiai, Bagdonai, Gutauskai, Rašimai bei Rudokai.

 Žymūs žmonės 

 Jonas Gužas (1892–1966) – visuomenininkas.
 Jonas Gutauskas (1906–1968) – kunigas, poetas.
 Jonas Dičius (1907–1985) – pedagogas, literatas.
 Kazys Gutauskas (1909–1980) – solistas tenoras.

 Šaltiniai 

Kategorija:Anykščių rajono savivaldybės gyvenvietės